Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 23 грудня 2023 року позивачка уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~134. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що спільне життя не склалося через наявність непорозумінь, які унеможливили подальше сімейне життя, та розбіжностей у поглядах. В наслідок чого між ними виникли напружені стосунки і шлюб став формальним. Подружні відносини фактично припинені, з жовтня 2024 року сторони проживають окремо. Спірних питань щодо майна, набутого під час шлюбу, немає. Щодо виховання та утримання спільної дитини між ними досягнута угода. Подальше з відповідачем примусове спільне життя як подружжя і формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і їхнього сина та було б порушенням Сімейного кодексу України в частині добровільності шлюбу, тому просить з цих підстав розірвати шлюб та час для примирення не надавати. 17.03.2025 суддею ухвалено відкрити провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.\~с.\~13,\~14). Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з вимогами ч.\~13 ст.\~7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2023 року сторони зареєстрували шлюб у Погребищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.12.2023 (а.\~с.\~7). Позивачка та відповідач від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.\~с.\~8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] бажає судові витрати залишити за собою, то враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Outcome: approved