Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майна в порядку спадкування за законом, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із: -житлового будинку [ADDRESS] ; -права на земельну частку (пай) площею 5,3 га. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, позивач отримав повідомлення про пропуск 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки він фактично вступив в управління та володіння майном спадкоємця, у відповідності до приписів ст. 549 ЦК УРСР, а тому просив про задоволення позовних вимог та визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника - адвоката Дмитренка І.М., до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] , народився [INFO] , та батьками його записані [PERSON] та [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 52 від 05.04.1972 року). [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 04). [PERSON] , як встановлено судом, носила також прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », у зв`язку із реєстрацією шлюбів, що підтверджено Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00047864633 від 07.11.2024 року та № 00047862577 від 07.11.2024 року. За життя, [PERSON] , на підставі договору, укладеного 30.09.1967 року та посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори і зареєстрованого за реєстром № 1278, належав житловий будинок [ADDRESS] . В подальшому, у відповідності до розпорядження Новоодеського міського голови № 16 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків на території м. Нова Одеса, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму», назву вулиці «Гайдара» було змінено на «Гайдамацька». Відповідно до довідки комунального підприємства «Новоодеське бюро технічної інвентаризації» № 105 від 22.04.2025 року, за даними інвентаризаційної справи власником нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.1967 року, зареєстрованого Вознесенським МБТІ за № 1278. Крім того, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0072034, виданого, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченко, розміром 5,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до інформації Новоодеської державної нотаріальної контори, згідно довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті для прийняття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. (ст. 458 ЦК УРСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст. 549 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. За змістом статей 22, 23 ЗК України, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами про спадкування. У роз`ясненнях, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved