Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.02.2004 року. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем. Крім того, позивач звернувся до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , та була заведена спадкова справа за № 134/2019. Однак діяльність приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. припинена, документи нотаріального діловодства до архіву ним не передавалися, тому на даний час місце знаходження спадкової справи невідоме. У зв`язку із чим, просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок\~ [ADDRESS] \~позначений на\~плані літера\~А-1\~загальною площею\~64.6\~м.кв.,\~житловою 45.7\~м.кв.\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами Б-літня\~кухня,\~погріб,\~В-гараж,\~Г,Є\~-\~сараї,\~Д-вбиральня,\~Ж-\~літній душ,\~З-навіс,\~№1-4\~огорожа,\~№5\~-\~водопровід,\~що розташований\~на земельній\~ділянці площею\~1194\~м.кв.\~Слов`янської міської\~ради. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 травня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 971. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 червня 1976 року міськвідділом ЗАГС м. Лозова, [PERSON] народився [INFO] у м. Лозова Харківської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як видно зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 січня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,\~ [PERSON] помер [INFO] у м. Краматорськ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 59. Таким чином, позивач є сином [PERSON] , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.02.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 874. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3124347 від 19.03.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 874 від 26.02.2004 року. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «Бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2013 року на ім`я [PERSON] , житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , складається з: житловий будинок\~літера А-1, Б- літня кухня, погріб, В- гараж, Г,Є- сараї, Д - вбиральня, Ж - літній душ, З - навіс, № 1-4 - огорожа, № 5 - водопровід, житловий будинок\~має загальну площу 64,6 кв.м., житлову 45,7 кв.м., загальна площа земельної ділянки 1194 кв.м. Згідно домової книги, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] з 14.10.2004 року по 10.06.2019 року; [PERSON] з 18.10.2004 року по 26.07.2021 року; [PERSON] з 18.10.2004 року по 17.08.2017 року; [PERSON] з 01.04.2004 року по 12.02.2019 року. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80161725 від 19.02.2025 року, приватним нотаріусом Таранушенко В.М. 10.06.2019 р. заведено спадкову справу, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , номер у спадковому реєстрі 64304137, номер у нотаріуса 134/2019. Згідно листа № 19459/18991-26-24/15.3 від 05.04.2024 року Східне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції повідомило, що відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.09.2022 № 154/В «Про припинення нотаріальної діяльності [PERSON] » приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса [PERSON] по Краматорському районному нотаріальному округу Донецької області припинена з 29.09.2022. Згідно з підпунктом 5 пункту 2 вказаного наказу приватному нотаріусу [PERSON] необхідно передати всі документи нотаріального діловодства та архіву до Донецького обласного державного нотаріального архіву після закінчення дії воєнного стану та/або припинення обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю на території Донецької області, протягом строку, визначеного частиною п`ятою статті 301 Закону України «Про нотаріат». Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались, інформація про стан збереження документів відсутня. Згідно листа\~№ 51783/55573-26-24/15.1 від 02.12.2024 року Східне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції повідомило, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса [PERSON] станом на сьогодні до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Як визначено\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1)\~\~визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] , своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що вбачається з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак позивач не може реалізувати свої спадкові права через те, що діяльність приватного нотаріуса [PERSON] припинена з 29.09.2022, а документи нотаріального діловодства, зокрема зазначену спадкову справу, приватним нотаріусом не передано до Донецького обласного державного нотаріального архіву, і місце її знаходження на теперішній час невідоме. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно в порядку спадкування за законом у позасудовому порядку, що порушує його право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved