Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості.. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 02 квітня 2024 року відповідач встановила мобільний додаток monobank та пройшовши реєстрацію підписала Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового підпису. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 13000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 03 жовтня 2024 року заборгованість відповідача становить 19713,88 гривень і яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 16077,24 гривень та заборгованістю за пенею у розмірі 3636,64 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківської послуг «Monobank» від 02 лютого 2024 року в розмірі 19713,88 гривень станом на 03 жовтня 2024 року та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати судовий розгляд в змішаній (паперовій та електронній) формі, та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, та призначено на 28 квітня 2025 року о 10.30 годині. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву згідно якої позовні вимоги не визнала, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вона стала жертвою шахрайства та долучила копію Витягу з ЄРДР. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав Анкету - заяву / Електронна форма документу/ на отримання кредиту. Відповідач отримала кредит шляхом застосування мобільного додатку «Monobank» із застосуванням цифрового підпису, що підтверджується її погодженням з умовами та тарифами банку на електронному сайт позивача./ Електронна форма документу/. У Анкеті -заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг/ Електронна форма документу/. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 13000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] до банківської картки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту / Електронна форма документу/. Станом на 27 вересня 2024 року відбулося істотне порушення умов договору відповідачем, так як прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу сягнуло понад 90 днів. Відповідно до виписки руху коштів по картковому рахунку від/ Електронна форма документу/ відповідач користувався кредитним коштами за період з 02.02.2024 - 03.10.2024 року та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором /Електронна форма/ станом на на 03 жовтня 2024 року заборгованість відповідача становить 19713,88 гривень і яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 16077,24 гривень та заборгованістю за пенею у розмірі 3636,64 гривень. Згідно Витягу з Єдиного Реєстру досудових розслідувань /а.с.37/ від [PERSON] 02 лютого 2024 року надійшло повідомлення до ЧЧ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 02.02.2024 року приблизно 18:00 год. їй зателефонували та від імені працівника бухгалтерії головного офісу мережі «АТБ» повідомили, що вона може отримати грошову компенсацію в розмірі 50 000,00 гривень у зв`язку із її звільненням, проте для йього їй необхідно надіслати через месенджер «Вайбер» на номер телефону [NUMBER] документи, що посвідчують її особу та відкрити банківські картки у банках АТ «Пумб» та «Монобанк». Погодившись, [PERSON] надіслала фото документів, що посвідчують її особу та встановила мобільні додатки та відкрила картки, до яких приєднала номер [NUMBER] . Згодом, зайшовши в мобільний додаток «Пумб» та «Монобанк» виявила, що за вказаними банківськими картками введено кредитний ліміт та грошові кошти відсутні. Подзвонивши на гарячу лінію вона дізналася, що 02.02.2024 року з її банківської картки «Монобанк» 02.02.2024 о 20:38 год. списані грошові кошти у сумі 12500,00 гривень ( номер банківської картки невідомо, оскільки вона заблокована). На підставі її звернення відкрито кримінальне провадження № 12024046780000026 від 03.02.2024 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерним товариством «Універсал Банк » ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір). Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ). Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Доводи відповідача [PERSON] про те, що 02.02.2024 року у період з 19:49 год. по 20:38 год. були зафіксовані банківські транзакції на загальну суму 12 500,00 грн. які були здійснені невідомими особами, які своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до додатку «Монобанк» та безперешкодно заволоділи коштами, які були на карткових рахунках, відкритих у банку на ім`я [PERSON] не приймає до уваги, оскільки лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку їх здійснення покладається як на банк, так і на користувача такого засобу, однак на останнього така відповідальність може бути покладена у разі доведення, що саме його дії чи бездіяльність призвели до втрати, незаконного використання належної йому інформації, яка дає змогу ініціювати відповідні платіжні операції. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що її дії чи бездіяльність призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а посилання на порушення кримінального провадження № 12024046780000026 не може бути беззаперечним доказом списання кредитних коштів, в результаті шахрайських дій невідомих осіб. Таким чином, позовні вимоги Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача по справі.

Outcome: approved