Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на обліку у службі у справах дітей Приютівської селищної ради як така, що проживає у сім`ї, яка потрапила у складні життєві обставини. Сім`я перебуває на обліку з 24 травня 2023 року через обставини: низький батьківський потенціал, бродяжництво дитини, маніпуляції дитини щодо вчинення нею суїциду. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 133 СК України. Місце проживання батька дитини [PERSON] не відоме. Протягом 2023-2024 років з [PERSON] та [PERSON] проводилась робота для подолання родиною складних життєвих обставин, вирішення питання щодо проходження дитиною обстеження та подальшого лікування у психіатричній лікарні, враховуючи поведінку дитини, що позитивних результатів не дало, відповідачка пропозиції фахівців постійно ігнорувала, рекомендації не виконувала. [PERSON] впливу на дитину не має, не находить з нею спільної мови, що призводить до девіантної поведінки дитини та протестів. Враховуючи факти самовільного залишення [PERSON] місця проживання, факти погрози вчинення дитиною самогубства, вчинення нею дій, які загрожують її життю та здоров`ю, службою у справах дітей Приютівської селищної ради була проведена профілактична робота та обстежено умови проживання родини. У кінці грудня 2024 року [PERSON] протягом двох тижнів знаходилась на обстеженні у КНП «Кіровоградська обласна клінічна психіатрична лікарня» Кіровоградської обласної ради. 06 січня 2025 року малолітню [PERSON] було виписано з лікарні та повернуто додому за її бажанням. 08 січня 2025 року малолітня знову вчинила дії, які загрожували її життю та здоров`ю. За інформацією від [PERSON] та [PERSON] , остання не приймала призначені їй ліки після проходження обстеження. З 13 січня 2025 року малолітня згідно направлення служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 10.01.2025 знаходиться в КЗ «Центр реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до висновку виконавчого комітету Приютівської селищної ради від 29.01.2025 № 21, визнано за доцільне відібрання малолітньої [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Оскільки залишення малолітньої в родині на теперішній час є загрозливим для її життя та здоров`я, позивач просить відібрати у відповідачки малолітню дочку без позбавлення її батьківських прав, передати дитину органу опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що після повернення додому після першого вилучення малолітня відновила спроби суїциду, демонстративно намагалась порізати вени, тому перебування дитини у родину матері загрожує життю та здоров`ю малолітньої. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, пояснивши, що дочку ображали у школі. Директор школи зателефонувала їй, щоб вона забрала дочку додому. Дитина нормальна, але вона зв`язалася з поганою компанією. Дочка стала залежна від соціальних мереж. Запевнила, що уся сім`я налаштована на зміни у спілкуванні з Єсенією та вони докладуть усіх зусиль до покращення поведінки доньки. Пояснила, що зрозуміла важливість прийому призначеного лікування її донькою та буде контролювати прийом ліків. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що малолітня [PERSON] знаходиться у КЗ «Центр реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради з 15 січня 2025 року. Поведінка дитини контрольована, вона привертає до себе увагу, з нею працюють психологи, малолітня бере участь у загальних заходах центру. Дитина може контролювати свою поведінку, може бути адекватною, все залежить від її настрою. Дитина спілкується з матір`ю. Відповідачка сплачує вартість ліків. Спочатку у дитини був конфлікт з матір`ю, але на теперішній час вони примирились. У реабілітаційному центрі дитина може бути до 9 місяців. Психолог КЗ «Центр реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради [PERSON] пояснила, що на теперішній час психічний стан малолітньої [PERSON] значно покращився, динаміка змінилась на позитивну. Малолітня може повернутися у сім`ю своєї матері. Дитина звертає на себе увагу. Після проходження повторного лікування дитина може дряпати руку, але вени не ріже. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зробила для себе висновки, буде слухатись матір та хоче повернутися додому. Свідок [PERSON] пояснила, що являється директором школи, де навчається малолітня [PERSON] . З дитиною почалися проблеми у 2023 році, коли малолітня перейшла навчатись до сьомого класу. Дитина активна, у неї почалися конфлікти з матір`ю, дитина сиділа у школі, не хотіла йти додому. Дитина писала свідку у месенджері, що стрибне з висоти, після чого свідок повідомила про це службу у справах дітей. У подальшому з дитиною працювали психологи. Малолітня приходила з с. Недогарок, де проживає, у її село, за 5-6 км від дому, та шукала свідка. Свідок повідомила про цей випадок відповідачку. Близько 23.00 год свідку телефонували з поліції, що дитина перебувала у жінки [PERSON] та її ніхто не забирає. У школі дитина веде себе активно. Відповідачка добре виконує батьківські обов`язки, але дитина потребує лікування. Того дня, коли дитину вилучили, малолітня почала говорити, що поріже собі вени. Відповідачка забрала дитину, але остання втекла у ліс і потім класному керівникові надіслала фотознімок з порізаними венами. У подальшому малолітня казала, що вдома її «приб`ють», батько її ображає, а з матір`ю не знаходить спільну мову. Свідок [PERSON] повідомила, що працює завідувачем відділу соціальних послуг в КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області». Родина відповідачки перебуває на обліку у КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» з 24.05.2023 як така, що потрапила у складні життєві обставини. У відповідачки виникли конфлікти з дочкою [PERSON] . У лютому 2024 року у малолітньої була перша спроба самогубства, після чого матері було рекомендовано звернутись з дочкою до психіатра. Відповідачка відмовилась звернутися з дочкою за психіатричною допомогою так, як вважала, що від цього буде тільки гірше. До грудня 2024 року поведінка малолітньої була нормальна. У грудні 2024 року з навчального закладу надійшло повідомлення про спробу суїциду та дитина була вилучена в реабілітаційний центр. У відповідачки є ще п`ятеро неповнолітніх дітей. Санітарно-гігієнічний стан житла відповідачки в нормі. Свідок [PERSON] пояснила, що працює практичним психологом КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області». Вперше з відповідачкою та дитиною свідок зустрілася у грудні 2024 року, коли малолітня [PERSON] порізала собі руки. Дівчинка була пригнічена, спустошена, на контакт не йшла. Під час спілкування повідомила причину посварилася з хлопцем. Дитина повідомила, що батько її б`є, а старша сестра [PERSON] словесно принижує, конфлікти виникали через те, що малолітня курила електронні сигарети та пила енергетичні напої. Дитина не хотіла повертатись додому, казала, що вдома її «вб`ють», у родині на неї здійснюється психологічний тиск, вона тікала з дому, оскільки не витримувала свої емоційні сплески. Дівчинка маніпулює, хоче «шоу», щоб «усі бігали кругом неї». Після першого лікування дівчинка була піднесена, але у неї стався конфлікт з сестрою [PERSON] і вона порізала вени. Свідок вважає, що дитину не можна повертати, оскільки мати не контролювала прийом малолітньою ліків. Свідок [PERSON] повідомив, що працює старостою Приютівської селищної ради. Знає родину відповідачки з 2006 року. Не може характеризувати родину як благонадійну, але відповідачка виконує свої батьківські обов`язки. У відповідачки були проблеми з дочкою [PERSON] , яка з дитинства ходила з дому, були якісь психологічні проблеми. Відхилення у поведінці дівчинки є, вона демонстративно вчиняє дії, які «на грані». Свідок вважає, що на теперішній час небезпечно повертати дитину у сім`ю, оскільки дівчинка демонстративно ріже вени та розсилає це відео класному керівникові та дітям, після повернення додому дитина може щось зробити з собою. Суд, вислухавши учасників судового процесу, допитавши свідків, з`ясувавши думку дитини, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини вказаний [PERSON] , відомості про якого записані у відповідності до ст. 133 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.04.2011 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 23.02.2024 № 00043741563. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 19.05.2011 у справі № 2-791/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно актового запису про шлюб, складеного 05 вересня 2016 року виконавчим комітетом Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується листом Олександрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області від 13.12.2024 № 1636-33.14-10. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у належному їй житловому будинку по [ADDRESS] , разом з дітьми: сином [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка має у власності земельну ділянку площею 1,0518 га. Відповідно до листа КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» від 19.02.2024 № 58/04, родина [PERSON] перебуває на обліку як така, що потрапила у складні життєві обставини з 24.05.2023. Підставами взяття на облік були низький батьківський потенціал, малозабезпеченість. Під час надання соціальної послуги консультування, спеціалістами центру, зокрема, рекомендовано матері звернутися з дочкою [PERSON] на прийом до дитячого психіатра та розглянути варіант переведення дитини до спеціального закладу у разі потреби. 15.02.2024 було здійснено плановий виїзд в родину [PERSON] . Під час бесіди з дівчинкою практичний психолог спостерігала ознаки депресивного стану, який міг бути причиною появи суїцидальних нахилів. Після обстеження у дитячого психіатра було видано направлення до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня». [PERSON] відмовилась везти дочку у заклад, оскільки не вбачала необхідності далі обстежувати дитину (лист КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» від 20.02.2024 № 63/04). 12 лютого 2024 року керівник Недогарської гімназії звернулася до служби у справах дітей Приютівської селищної ради про направлення до закладу освіти психолога для роботи з ученицею [PERSON] , яка демонструє суїцидальну поведінку. З характеристики від 20.02.2024 № 12 на [PERSON] , складену Недогарською гімназією, вбачається, що дівчинка має оцінки середнього та початкового рівня. На уроках працює. Домашні завдання виконує не систематично. Єсенія товариська дівчина, сумлінно виконує доручення. Агресії не проявляє. Зі старшими ввічлива, знаходить спільну мову з дорослими та йде на контакт. Після уроків не має бажання йти додому. Шкільним приладдям, взуттям та одягом забезпечена. Школу без поважних причин не пропускає. 21 лютого 2024 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Приютівської селищної ради на засіданні вирішила визнати за доцільне доручити службі у справах дітей спільно з ПОГ та КУЦНСП провести роботу з [PERSON] для вирішення питання обстеження дитини у лікаря психіатра з метою попередження порушень прав та інтересів дитини (витяг з протоколу від 21.02.2024 № 2). 10 грудня 2024 року класний керівник 8-го класу, в якому навчається неповнолітня [PERSON] , склала доповідну про те, що того ж дня їй в соціальній мережі надійшло повідомлення від учениці Ребізант Єсенії про загрозу скоєння самогубства, що підтверджується скріншотом з месенджера. Після отримання доповідної керівник Недогарської гімназії звернулася до служби у справах дітей Приютівської селищної ради про направлення до закладу освіти психолога для роботи з ученицею [PERSON] , яка демонструє суїцидальну поведінку. Відповідно до психологічного висновку від 11.12.2024, складеного КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області», під час бесіди з практичним психологом [PERSON] повідомила, що хлопець, з яким вона зустрічалася, її зрадив та покинув, у результаті чого вона вирішила нанести собі порізи. Також дівчинка висловила хвилювання щодо психологічного насильства з боку близьких, повідомила, що почувається нещасною та безпорадною. Єсенія заявила, що має суїцидальні думки, підтвердженням чого є порізи на руці. З її слів, вона постійно переживає психологічне насилля вдома, були випадки побиття. Мати не заперечувала, що дитину карають, але за певні проступки. Зі слів дівчинки, в навчальному закладі теж були випадки, коли учні словесно принижували її. Наказом служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 11.12.2024 № 54 [PERSON] було взято на облік дітей, які проживають у сім`ї, що потрапила у складні життєві обставини. Згідно акта № 64 про потреби сім`ї від 13.12.2024 під час спілкування з [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] вони повідомили: зі слів відповідачки, дитина зазвичай не скаржиться на погане самопочуття, зі слів дитини, у неї болить рука, яку порізала; зі слів дівчинки та матері, вдома завжди є що їсти; зі слів матері, дитина забезпечена всім необхідним для навчання, зі слів дівчинки, вона не пропускає шкільні заняття, були випадки, коли діти словесно принижували її; зі слів дитини, вона почувається безпорадною, не відчуває підтримки з боку рідних, зі слів матері, Єсенія вороже налаштована, агресивно реагує на слова та пропозиції стосовно вирішення ситуації, яка склалася між ними; зі слів дитини, були випадки, коли вона курила та вживала енергетики, зі слів матері, Єсенія вживає енергетичні напої та курить електронні сигарети; зі слів дівчинки, вона має знайомих, але назвати їх друзями та довіритися їм не може, зі слів відповідачки, Єсенія спілкується з дівчатами та хлопцями, з якими проводить свій вільний час поза межами дома, мати налаштована проти такого спілкування, оскільки вважає, що воно негативно впливає на поведінку дочки; зі слів дитини, батько постійно залучають її до виконання роботи по господарству, натомість інші брати цієї роботи не виконують, зі слів матері, були поодинокі випадки, коли дійсно була потрібна допомога Єсенії та вона залучалася до виконання певних посильних для її віку доручень. Комісією було встановлено, що у сім`ї є запаси продуктів харчування, є овочі з власного городу, сім`я тримає господарство. Зі слів директора школи, Єсенія відвідує шкільні заняття, поведінку не порушує, приймає участь у спортивних змаганнях. 16 грудня 2024 року Недогарською гімназією складено характеристику на ученицю Ребізант Єсенію. Згідно характеристики, учениця у шкільній діяльності здебільшого неактивна, але іноді бере участь у виховних заходах. Приймає участь у спортивному житті школи. У школі спілкується з учнями різних класів і різних вікових груп. У класі не має постійних друзів, спілкується з усіма. При спілкуванні з педагогами чемна, але нав`язлива. Дитина проживає у повній сім`ї. Батько не відвідує школу, мати завжди готова до діалогу, захищає дитину, але в сім`ї дівчинка психологічно не захищена і не завжди може розраховувати на підтримку рідних. Мати з розумінням відноситься до індивідуальних проблем і особливостей дитини, але не завжди справляється з виниклими віковими проблемами. Єсенія не прислуховується до думки матері. Мати Єсенії цікавиться її навчанням, відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником по телефону та завжди з`являється до школи за проханням адміністрації, але не має належного впливу на дочку. Дівчинка привертає до себе увагу оточуючих шляхом шантажу та спробами самогубства, про що повідомляє у соціальних мережах. Єсенія останнім часом схильна до бродяжництва та суїциду. 16 грудня 2024 року Недогарською гімназією складено висновок № 110 про стан виконання [PERSON] батьківських обов`язків стосовно дитини [PERSON] . Згідно висновку мати [PERSON] забезпечує свою дочку [PERSON] калорійним харчуванням, книгами, одягом, взуттям тощо. [PERSON] цікавиться навчанням дочки, відвідує батьківські збори, але належного впливу на дочку не має. Відповідачка підтримує контакт з класним керівником по телефону та завжди з`являється до школи за проханням адміністрації. Мати з розумінням відноситься до індивідуальних проблем і особливостей дитини, але не завжди справляється з виниклими віковими проблемами. 20 січня 2025 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Приютівської селищної ради на засіданні, враховуючи факти девіантної поведінки (погрози вчинення самогубства) дитини та неможливістю створення матір`ю дитини безпечних умов для проживання дитини в родині, вирішила визнати за доцільне відібрати від матері [PERSON] малолітню дитину [PERSON] у зв`язку з загрозою для життя та здоров`я. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на [PERSON] , складену 11.03.2025 КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, дівчинка перебуває у центрі з 13.01.2025. Під час перебування у центрі Єсенія зарекомендувала себе як емоційно не стабільна, проблемна дитина з проявами демонстративної самоушкоджуючої поведінки. Дівчина не вибудувала стабільних дружніх відносин з дітьми чи з персоналом центру, а для привернення уваги маніпулює погрожує, що різатиме вени, відмовиться від їжі, прийому медикаментів, втікатиме зі школи та її не хвилюють наслідки її дій. Молодших дітей, які до неї тягнуться, провокує на конфлікт, маніпулюючи прихильністю то до одного, то до іншого. Порізи на руках робить регулярно, постійно шукає предмети, якими можна це зробити, а приїх вилученні розповідає дорослим, що у неї є ще скло/плитка/лезо. Коли тікала зі школи, спеціально взяла з собою молодшого хлопця, щоб він знімав, як вона різатиме вени. Утікаючи, зателефонувала матері, психологам, скидала своє місцезнаходження знову ж таки, вчинила дії заради привернення уваги, а не результату. Інтересу до навчання, групових занять, виховних заходів центру не виявляє, але загалом розпорядку і правил притримується, що свідчить про здатність, за потреби, контролювати свою поведінку. Стосунки з матір`ю у Єсенії покращились, з її слів, вона помирилась і з сестрою, і з вітчимом та хоче повернутися в сім`ю. Але паралельно може говорити, що їй просто набридло, що в центрі контролюють і не дають різати руки. Психодіагностичні методики свідчать, що у неї є суїцидальні нахили, але практичне спостереження за її поведінкою, ставленням до болю та смерті це не підтверджує. Скоріш за все, таку манеру самовираження вона взяла зі сторінок у соціальних мережах. З довідки-характеристики від 15.01.2025 на [PERSON] , наданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради, встановлено, що [PERSON] разом з сім`єю проживає за адресою: [ADDRESS] . Одружена, разом з чоловіком виховують шестеро неповнолітніх дітей. Діти постійно відвідують школу, мати цікавиться навчанням та вихованням дітей. [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] разом з чоловіком утримують особисте підсобне господарство, обробляють присадибну земельну ділянку. У поведінці та у побуті характеризується позитивно, спиртні напої не вживає. Протягом 2024 року та у січні 2025 року до старостинського округу повідомлень про вчинення сімейного насильства та про факти неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків стосовно дітей не надходило. Згідно з частиною третьоюстатті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині сьомій статті 7\~СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150\~СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом частини першої статті 170\~СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження №14-327цс18. Згідно зі статтею 3 Конвенціїпро права дитини від 20.11.1989 зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16.07. 2015 у справі «Мамчур проти України»). Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Звертаючись до суду з позовом, орган опіки та піклування посилався на те, що залишення дитини у родині відповідачки є небезпечним для життя та здоров`я дитини, оскільки мати не має впливу на поведінку дочки, ігнорує пропозиції щодо лікування дитини у психіатричній лікарні, не виконує рекомендації. Разом з тим, на підставі наданих доказів та пояснень свідків судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] виховується у багатодітній сім`ї, має п`ятеро неповнолітніх братів та сестер. Родина проживає у приватному будинку, тримає господарство. Під час обстеження фахівцем КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» [PERSON] родини відповідачки було встановлено, що дитина одягнута по сезону, у будинку наявний запас продуктів харчування. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що під час відвідування родини відповідачки санітарно-гігієнічний стан житла був у нормі. Дослідженими судом доказами підтверджується виконання відповідачкою батьківських обов`язків стосовно своєї дочки [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] постійно відвідувала школу, без поважних причин школу не пропускала, була забезпечена всім необхідним для навчання. Як встановлено з психолого-педагогічної характеристики, наданої КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», фактично неповнолітня [PERSON] не має наміру позбавляти себе життя, девіантна поведінка є намаганням отримати більше уваги до себе як з боку рідних, так і зі сторони оточуючих. Також маніпулятивну поведінку неповнолітньої підтвердила і свідок [PERSON] , яка є практичним психологом КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області». На теперішній час відповідачка [PERSON] та її дочка [PERSON] примирились, неповнолітня висловлює бажання повернутись у родину, а мати підтримує дане бажання своєї дочки. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність загрози для життя та здоров`я неповнолітньої у разі залишення її у родині своєї матері. Крім того, суд враховує, що після вилучення дитини з родини матері, протягом перебування [PERSON] у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з 13.01.2025 неповнолітня продовжувала висловлювати погрози суїциду та демонстративно пошкоджувала себе, тобто вилучення неповнолітньої з родини не призвело до зміни її поведінки. В найкращих інтересах дитини є недоцільним розлучення її із матір`ю з огляду на вік дитини, її звички, перебування з матір`ю з моменту народження. Суд виходить із того, що найкращим для дітей є їх проживання у рідній сім`ї. Враховуючи викладене, суд зауважує, що належні та допустимі доказиреальної небезпеки для здоров`я та життя дитини у разі її залишення з матір`ю, достатні для задоволення позовної заяви, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Так само, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про передачу дитини органу опіки та піклування та стягнення з відповідачки аліментів, оскільки зазначені вимоги є похідними від вимоги про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, у задоволенні якої слід відмовити. Судові витрати віднести за рахунок держави, відповідно до п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed