Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Позовні вимоги мотивував тим, що 26.06.2015 року слідчим СВ Рівненського УМВС України в Рівненській області йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України. В подальшому, 10 листопада 2021 року Рівненським міським судом [PERSON] в пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 358 КК України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю, що в його діянні є склад цього кримінального правопорушення. Ухвалою Рівненського апеляційного\~суду від\~03 травня 2022\~року\~вирок\~Рівненського міського\~суду від\~10.11.2021 року щодо [PERSON] залишено\~без змін. Постановою Верховного Суду від 21.02.2023 року Ухвалу Рівненського апеляційного\~суду від\~03 травня 2022\~року щодо [PERSON] скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Волинського апеляційного\~суду від 15 жовтня 2024\~року\~вирок\~Рівненського міського\~суду від\~10.11.2021 року щодо [PERSON] залишено\~без змін. Протягом вказаного періоду він незаконно перебував під слідством та судом. Внаслідок даних подій зазнав моральних переживань, внаслідок тривалого розгляду кримінальної справи, суттєво погіршився його стан здоров"я, він зазнав моральних переживань, було порушено звичайний уклад його життя та нормальні життєві зв"язки. Тривалий час принижень, що тривають і до сьогодні мають невідворотній характер для його фізичного та психологічного здоров"я, його репутації. Він проходив лікування у з 2015 року по даний час, про свідчать надані медичні документи. Ним понесені витрати на лікування, вартість лікарських засобів використаних для проведення курсу лікування становить 823206,50 грн. Крім того, потребує проведення операції та відповідне лікування, що становить 31430 доларів США. З огляду на викладене, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь 1590840,25 грн матеріальної шкоди та 2000000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 3590840,25 грн. 01.11.2022 року представник відповідача ГУНП в Рівненській області подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що позивач перебував під слідством та судом з 26.06.2015 по 03.05.2022, тоюто 83 місяці і 7 днів, що становить 539500 грн. Однак, позивачем визначено розмір моральної шкоди в завищеному розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір без належного обгрунтування. Просить в позові відмовити. 07.11.2022 року представник відповідача Рівненської обласної прокуратури подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що позивач не довів, що незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду завдали моральної втрати позивачу. Зазначає, що позивач не надав належних доказів на підтердження завдання йому моральної шкоди, а обрахунок такої шкоди є значно завищеним. Просить в позові відмовити. 10.11.2022 року представник відповідача Державної казначейської служби України подав до суду відзив на позовну заяву. 15.11.2024 року представник відповідача Державної казначейської служби України подав до суду заперечення на уточнену позовну заяву. Зазначає, що Казначейство не відповідає за зобов"язання інших юридичних осіб та не поруувало праа позивача. Зазначає, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Зазначає, що обрахунок такої шкоди позивачем є значно завищеним. Просить в позові відмовити. Ухвалою суду від 13.10.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08.06.2023 року провадження у справі зупинено на час перебування позивача у складі ЗСУ. Ухвалою суду від 28.10.2024 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивач та його предстаник позовні вимоги, з врахуванням їх збільшення підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, які наведені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача ГУНП в Рівненській області просив у задоволенні позову відмовити, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача\~Рівненської обласної\~прокуратури у\~судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача Державної казначейської служби України просила у задоволенні позову відмовити, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши вступне слово позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 26.06.2015 року слідчим СВ Рівненського УМВС України в Рівненській області Марцинковського Руслана Юрійовича було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України. \~Вироком\~Рівненського міського\~суду від\~10 листопада 2021 року [PERSON] в пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 358 КК України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю, що в його діянні є склад цього кримінального правопорушення. Ухвалою Рівненського апеляційного\~суду від\~03 травня 2022\~року\~вирок\~Рівненського міського\~суду від\~10.11.2021 року щодо [PERSON] залишено\~без змін. Постановою Верховного Суду від 21.02.2023 року Ухвалу Рівненського апеляційного\~суду від\~03 травня 2022\~року щодо [PERSON] скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Волинського апеляційного\~суду від 15 жовтня 2024\~року\~вирок\~Рівненського міського\~суду від\~10.11.2021 року щодо [PERSON] залишено\~без змін. Статтею 19 Конституції України\~встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені\~статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої\~статті 23 ЦК України\~визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне\~значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до\~статті 1176 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Згідно із\~статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина. Частиною другою\~статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування\~моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частина п`ята та шоста\~статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»). Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається відповідно до частини першої\~статті 12 цього Закону. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Тлумачення наведеної норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року (провадження № 6-2203цс15), відповідно до частини третьої\~статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що «моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості». [PERSON] \~незаконно перебував\~під слідством\~та судом\~з 26 червня 2015 року по 15 жовтня 2024 року, тобто 111 місяців 19 днів, оскільки вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.11.2021 року, який набрав законної сили 15 жовтня 2024\~року\~ [PERSON] визнано невинуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 358 КК України та виправдано за недоведеністю, що в його діянні є склад цього кримінального правопорушення. Відповідно до\~статті 8\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» установлено з 1 січня 2025 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 8000 гривень. Враховуючи період перебування [PERSON] \~ під слідством та судом, розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим, ніж 892 903 гривень 22 копійок (8000*111 місяці 19 днів). Проте встановлення того факту, що розмір морального відшкодування не може бути меншим за 892 903 гривень 22 копійок не позбавляє суд визначити цей розмір у більшому розмірі. Указане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4цс19). Таким чином законодавством встановлений лише мінімальний розмір для визначення моральної шкоди, а не граничний. Пунктом 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений в кримінальному провадженні має право на розгляд його справи належним чином; стаття 6 в кримінальному провадженні застосовується, щоб позбавити особу, яку звинувачено, залишатись тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (справа «Нахманович проти росії»). Суд дійшов висновку, що розмір гарантованого мінімуму за час перебування під слідством і судом з утриманням під вартою не в повному обсязі компенсує завданої позивачу шкоди, з огляду на таке. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, врахувавши обсяг заподіяної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, дійшов висновку, що порушена проти [PERSON] кримінальна справа мала тяжкі наслідки для нього, оскільки він тривалий час страждав від почуття невизначеності свого майбутнього.\~ В загальному [PERSON] \~перебував під слідством та судом 9 років 3 місяці 19 днів. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні його конституційних прав, переживаннях через незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, порушення у зв`язку з цим нормальних життєвих зв`язків, вимушених змінах в організації його життя. З урахуванням установлених обставин у справі, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини, зважаючи на засади верховенства права, вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним також врахувати ступінь страждань від безпідставного обвинувачення позивача у вчиненні злочину, тривалість обмеження його конституційних прав, а тому дійшов висновку, що достатньо підстав для визначення розміру компенсації у сумі 1000000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON] \~незаконними діями державних органів (слідства та суду), саме такий розмір відповідає характеру та обсягу страждань позивача. Незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, завдана шкода відшкодовується державою у повному обсязі. Відповідно до частини першої, третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Довідки ТОВ "Рівнефармація" від 17 серпня 2022 року №01/052261, виданої [PERSON] , з урахуванням медичних документів, вартість лікарських засобів, використаних для проведення курсів лікування з 2016 по 2022 р.р. становить 823206 грн 50 коп. Позивач надав\~докази,\~щодо понесених\~ним під\~час слідства\~та судового\~провадження матеріальної шкоди в розмірі 823206 грн 50 коп. Судом установлено, що вимога позивача з приводу відшкодування матеріальної шкоди підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями епікризів, консультативними висновками спеціалістів, медичними документами та довідками (а.с.32-89). За таких обставин позов [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення на його користь матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 823206 грн 50 коп. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, та до стягнення з Державного бюджету України підлягає зазначений вище розмір моральної та матеріальної шкоди, а в решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial