Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно з судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області №127/31905/24 від 02.10.2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Наразі матеріальне становище позивача погіршилося, єдиний його дохід - це заробітна плата. Щомісячно з доходів позивача стягується частина заробітку, що становить орієнтовно 4500 грн. Згідно з довідкою, виданою Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заборгованість за виконавчим провадженням №76311962 щодо примусового виконання виконавчого листа № 127/31905/24, виданого 14.10.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення аліментів відсутня. Позивач зазначає що його дохід в середньому складає 18000,00 грн. До того ж рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2024 року з нього стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 14.10.2024 року та довічно. На утриманні позивача крім непрацездатної матері перебуває син [PERSON] , [INFO] , та син дружини з якою перебуває в фактичних шлюбних відносинах, - [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві зазначає про те, сплата аліментів у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку) ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 року в справі відкрито спрощене позовне провадження. 17.02.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечує щодо задоволення позову та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В своєму відзиві відповідач стверджує про те, що позивачем до позову не надано доказів щодо стягнення аліментів на утримання матері [PERSON] згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2024 року, а саме про пред`явлення вказаного рішення до виконання. Тобто вказані аліменти не стягуються. Мати позивача має свій постійний дохід у виді пенсії. На час звернення відповідача до суду і видачі судового наказу від 02.10.2024 р. у [PERSON] не існувало інших аліментних зобов`язань перед будь-якими іншими особами. На момент винесення судового наказу від 02.10.2024 р. існували відносини позивача з жінкою, від яких народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого стягнень не існує і до нині. Жодного відношення до заявленого позову немає перебування на утриманні позивача дитини від першого шлюбу вказаної ним жінки - [PERSON] , [INFO] . Відомостей про усиновлення вказаної дитини позивачем суду не подано. Тож відсутні підстави вважати, що існує обов`язок позивача щодо її утримання. Згідно з декларацією за 2023 рік [PERSON] заявлений дохід 256470 грн. і відповідно до розрахунку його щомісячний дохід складає 21372,50 грн. 31.03.2025 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає про те, що стягувач [PERSON] має право пред`являти документ на примусове виконання до органів виконавчої служби, однак вона не скористалась наданим їй правом та не пред`явила на примусове виконання рішення про стягнення аліментів, тому за попередньою домовленістю з матір`ю позивач виконує обов`язок із сплати аліментів добровільно, надаючи щомісячно їй готівкові кошти в сумі 3000 грн., які покривають її витрати на придбання ліків. Щодо твердження відповідача стосовно розміру заробітної плати зазначеного в декларації [PERSON] за 2023 рік, то Позивач зазначає, що в декларації зазначаються відомості про отримані доходи, включно з податками і зборами. На підтвердження цього надав розрахунковий лист за лютий 2025 року, де зазначено що з врахуванням всіх утриманих платежів, в тому числі аліментів на утримання дочки в розмірі 4228,15 грн., заробітна плата [PERSON] складає 12904,89 грн. Дослідивши письмові пояснення сторін у заявах по суті справи, письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами виникли сімейні відносини щодо утримання батьками своєї неповнолітньої дочки, які регулюються нормами СК України. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області 02.10.2024 року в справі № 127/31905/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2024 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 14.10.2024 року та довічно. Згідно із свідоцтвом про народження позивач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відсутня заборгованість за виконавчим провадженням №76311962 щодо примусового виконання виконавчого листа №127/31905/24, виданого 14.10.2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] . На переконання суду, матеріальне становище платника аліментів - позивача [PERSON] погіршилось, тому що за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2024 року з нього стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 14.10.2024 року та довічно. Та обставина, що за цим рішенням суду, як стверджує відповідач, не відкрите виконавче провадження, не припиняє обов`язку [PERSON] сплачувати аліменти на користь матері з 14.10.2024 р. і не звільняє його від сплати заборгованості по цих аліментах. До того ж боржник може сплачувати аліменти в добровільному порядку, а інститут виконання виконавчих документів органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями застосовується щодо примусового виконання. При винесенні Вінницьким міським судом Вінницької області судового наказу №127/31905/24 судом не було відомо про ту обставину, що на утриманні боржника [PERSON] перебуває син [PERSON] , [INFO] . Докази щодо перебування на утриманні позивача [PERSON] сина дружини, з якою перебуває в фактичних шлюбних відносинах, - [PERSON] , [INFO] , зокрема свідоцтва про його народження, суду не подано. Відтак суд не приймає до уваги цю обставину. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Отже, конструкція зазначених вище норм права визначає альтернативні підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів як на підставі ст. 192 СК України, так і на підставі ч. 7ст. 170 ЦПК України. Аналіз вказаних норм права дозволяє зробити висновок про те, що з огляду на особливості наказного провадження у цивільному судочинстві та порядку доказування у такому провадженні, зокрема відсутності у позивача (боржника) можливості заперечувати проти видання судового наказу про стягнення аліментів у відповідному розмірі за наявності у платника аліментів ще однієї дитини, тому розмір аліментів може бути зменшено за позовом платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За вимогами ст.180 СК України обоє батьків несуть спільний обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Положеннями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти, платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити частку від доходу стягуваних з [PERSON] аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Позивач просить судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved