Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його матері - [PERSON] та його рідному братові - [PERSON] в рівних долях на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва від 24.10.2006 року. В цій квартирі вони проживали та були зареєстровані до смерті. [INFO] померла матір позивача, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частина вищезазначеної квартири. Після смерті матері спадщину прийняв рідний брат позивача [PERSON] , як такий, що проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та продовжував управління спадковим майном, однак документи щодо спадкового майна не оформлював. [INFO] помер [PERSON] 20.08.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Сташкової А.Г. із заявою про прийняття спадщини, згідно якої була відкрита спадкова справа № 76/24 щодо майна [PERSON] 24.12.2024 року постановою приватного нотаріуса КМНО Сташкової А.Г. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого на цю квартиру. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за собою, як спадкоємцем за законом, право власності на квартиру [ADDRESS] . У відзиві на позов Київська міська рада просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності її представника. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представниця відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відзиві просила розглянути справу у її відсутність. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, звернулася до суду із заявою в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є рідним братом по матері [PERSON] , який помер [INFO] . 20.08.2024 року приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г. була відкрита спадкова справа № 76/2024 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за законом. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] , яка належала матері позивача [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району м. Києва 24.10.2006 року, що підтверджується інформаційною довідкою, виданою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» КВ -2024 № 30260 від 21.08.2024 року. Мати позивача та [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] . На день її смерті разом з нею був зареєстрований її син - [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальних громад м. Києва станом на день її смерті [INFO] . Таким чином, [PERSON] фактично прийняв спадщину після матері, але не оформив своїх спадкових прав. 24.12.2024 року постановою приватного нотаріуса КМНО Сташкової А.Г. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на цю квартиру. Відповідно дост.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно дост.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). У відповідності до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належало нерухоме майно, а саме зазначена вище квартира, на успадкування якої за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на цю частку позивач позбавлений можливості у зв`язку з обставинами, що викладені у постанові нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії, а саме відсутністю правовстановлюючого документа на цю квартиру, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у відповідності до положень ст.392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. З цих підстав, суд вважає правильним заявлені у справі позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved