Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

20 листопада 2024 року представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просить визнати право власності за [PERSON] на 3/5 частку, за [PERSON] на 1/5 частку, за [PERSON] на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що будинковолодіння по [ADDRESS] було побудоване 1967 році [PERSON] та є майном колгоспного двору. [INFO] [PERSON] померла. Спадщина після її смерті не відкрилась, оскільки вона не була останнім членом колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщина відкрилась на 1/5 частку будинковолодіння, на яку має право за законом її дочка [PERSON] та яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщина відкрилась на 1/5 частку будинковолодіння, на яку має право за заповітом його дочка [PERSON] та яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса з питань оформлення спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , оскільки він відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні їх прав на спадкове майно, тому позивачі звернулись за захистом своїх прав до суду і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , зокрема за [PERSON] на 3/5 частку, за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частки кожному. В судове засідання представник позивачів адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспний двір. 31 серпня 1988 року виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS] , та зазначено, що він належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Цього ж дня право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстровано у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №1, що також підтверджується довідкою КП «Старокостянтинівське міське БТІ» від 22.02.2023 року за № 175. Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 13.05.2011 року, в м. Старокостянтинів Хмельницької області [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Згідно виписки з погосподарської книги Радковецького старостинського округу №11 за 1991-1995 років, наданої Радковецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницького області за №29-10/27 від 18.09.2024 року, житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] (на час розгляду справи - Хмельницького) району Хмельницької області, станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та головою двору був [PERSON] , членами двору були його: дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] . Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині (1 : 5 = 1/5). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Жабче Старокостянтинівського району Хмельницької області померла [PERSON] . На день смерті [PERSON] разом з нею проживали: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , онук [PERSON] 08 квітня 2011 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №271/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 13.07.2011 року до нотаріуса із заявою звернувся [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] , на користь своєї дочки - [PERSON] . Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої матері [PERSON] , зокрема і на 1/5 частку майна колгоспного двору. Крім того, судом встановлено, що [INFO] в с. Жабче Старокостянтинівського району Хмельницької області помер [PERSON] . 24 січня 2006 року [PERSON] слав заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано в реєстрі за № 3, яким все своє майно заповів дочці [PERSON] , [INFO] . Згідно з матеріалів спадкової справи № 530/2011 заведеної 19.07.2011 року на підставі заяви [PERSON] державним нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В., [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] . Крім [PERSON] інших спадкоємців немає. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлого батька [PERSON] , до складу якого також увійшла 1/5 частка майна колгоспного двору 22 жовтня 2024 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , оскільки вказаний житловий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази свідчать, що до складу спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] увійшло по 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] , яку вони набули як члени майна колгоспного двору. Оскільки [PERSON] є єдиною спадкоємицею до майна померлих батьків, тому вона набула право власності на належну померлій [PERSON] 1/5 частину вищезазначеного будинковолодіння та на 1/5 частину на належну [PERSON] . Таким чином, [PERSON] у спірному будинковолодінні належить 3/5 частки (1/5 частка, як члену майна колгоспного двору + 1/5 часткау, набута в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] + 1/5 частка, набута в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ). Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частці спірного будинковолодіння, які вони набули як члени майна колгоспного двору. З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати право власності на 3/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] , а за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/5 частині кожному. Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачів.

Outcome: approved