Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . [PERSON] заповіла належне їй майно позивачу, про що остання дізналась лише у липні 2024 року. З метою прийняття спадщини, позивач звернулась до державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори Донецької області, проте останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. Як на підставу пропуску строку для прийняття\~спадщини позивач посилається на те, що вона разом зі своєю сім`єю була вимушена виїхати з Донецької області у зв`язку з бойовими діями та тимчасово проживати у іншому регіоні України. На підставі вищенаведеного, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача було задоволено та залучено Краматорську міську раду.\~ Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.\~ Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача через систему «Електроний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала відзив, в якому позовні вимоги визнала, справу просила розглядати без її участі. Представник Краматорської міської ради в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Головним відділом внутрішніх справ Донецької області від 13.10.1988 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що 09.11.1971 року реєстраційним відділом актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області зроблено актовий запис №775. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу серії ВАК №983259 посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської Державної нотаріальної контори від 21.06.2003 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . 08.08.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що 08.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис №569 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області від 29.06.2004 року, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено актовий запис №739. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської нотаріальної контори Уваровою Г. від 18.08.2021 року, [PERSON] [INFO] , заповідає належну їй на праві особистої власності квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] померла [INFO] , про що 03.03.2023 року зроблено актовий запис №744. Згідно з довідкою №31514 від 19.07.2024 року щодо реєстрації місця проживання на день смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою переселенця №4102-5001496016, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради від 02.05.2022 року [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . 20.07.2023 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Полянських В.В. від 20.07.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщини у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачено ст. 1235 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України,\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [PERSON] заповіла належну їй квартиру на праві приватної власності своїй онучці - [PERSON] . Відомості про наявність спадкоємців, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку судом не встановлені. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] має право на отримання спадщини після смерті бабусі, проте остання пропустила встановлений чинним законодавством строк. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач посилається на введення воєнного стану на території України. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеногостаттею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд бере до уваги те, що в період шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» запроваджено воєнний стан, який діє і станом на день розгляду справи, у зв`язку з чим вважає причини пропущення строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини поважними. Суддя завертає увагу на те, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому виходячи з\~аналізу\~статті 1251\~ЦК Українивідповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом було встановлено, що матір позивачки [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталася, та не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, у зв`язку з чим відповідачем у даній справі є саме Краматорська міська рада. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовна заява до Краматорської міської ради є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Зазначені висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed