Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якій просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2024 року на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при винесенні 22 липня 2024 року рішення, Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська не було досліджено сімейний стан батька - [PERSON] та його матеріальний стан, а саме яким є його щомісячний дохід та чи має він на утриманні інших осіб. Позивач зазначає суду, що 08 квітня 2022 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Згодом, [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Наразі позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення і одержує допомогу при народженні дитини [PERSON] з 01 березня 2023 року по даний час. Позивач наголошує, що офіційного доходу не має, не має на праві власності нерухомого і рухомого майна, проживає в житлі дружини. Отже, на сьогоднішній день позивач не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу/заробітку щомісячно, оскільки не має доходу та отримує лише допомогу при народженні дитини. Саме по цій причині позивач має заборгованість зі сплати аліментів, що вже призначені судом, а тому, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2024 року і до повноліття дитини (а.с.38-41). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 28 квітня 2022 року Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) складено відповідний актовий запис №70 (а.с.8). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24 березня 2023 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом №348 (а.с.37). Згідно довідки Відділу соціального захисту населення №2 Управління соціального захисту населення Миргородської райвійськадміністрації, [PERSON] перебуває на обліку в відділі соціального захисту населення №2 УСЗН Миргородської райвійкадміністрації та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , з 1.12.2024 року по 31.03.2026 року в розмірі 860 грн. (а.с.7). Відповідно до довідки Відділу соціального захисту населення №2 Управління соціального захисту населення Миргородської райвійськадміністрації №641/09.1-29 від 29.04.2024 року, [PERSON] перебуває на обліку у відділі соціального захисту населення №2 УСЗН Миргородської райвійкадміністрації та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2023 року по даний час (а.с.42). Із довідки Пенсійного фонду України за формою «ОК-7», у [PERSON] усього за 2024 рік нарахувань 69\~300 грн. (а.с.50). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 провадження № 61-11271св20)) У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24) зазначено, що: «звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] - [PERSON], [INFO], та суперечитиме її інтересам». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). У даній справі позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів в обґрунтування якого вказав, що на момент винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , суду не повідомлено про наявність у нього дитини від другого шлюбу. Крім того вказав, що відбулось погіршення матеріального стану, оскільки він не працює та лише отримує соціальну допомогу на утримання дитини. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , або які свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу сину, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів згідно з вимогами ст. 192 СК України. Стягнення із позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 липня 2024 року у справі № 204/3827/24, так і утримання позивачем дитини від другого шлюбу, відповідають вимогам сімейного законодавства, а зменшення розміру аліментів на одну дитину лише в зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища після винесення рішення суду від 22.07.2024, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітніх дітей, та суперечитиме їх інтересам. Посилання позивача щодо відсутності доходу, окрім соціальної допомоги на утримання дитини, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він через певні причини не має можливості працевлаштуватись та отримувати дохід. Суд враховує також постанову Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20-ц в якій встановлено, що не є підтвердженням погіршення майнового стану зміна сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, а тому не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Також, суд звертає увагу на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. За таких обставин, суд приходить до висновку про\~\~відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану або таку зміну сімейного стану, яка може бути визнана підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог\~відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed