Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

11.02.2025 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] , частка [PERSON] та частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по 1/3 частці кожному від 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивують тим, що листами приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. № 23/02-14 та № 24/02-14 від 27.01.2025, було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку в праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на частку будинку, яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано, отже відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Ізмаїльським районним комітетом з приватизації 27.11.1992, [PERSON] , [PERSON] та частка [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по 1/6 частки кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 31.03.2023 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73866735 від 07.09.2023 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, та довідки виданої Каланчацьким старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 192 від 28.06.2023. інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] являються: - дружина, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Каланчацькою сільською радою Болградського району Одеської області 01 травня 1966 року; - донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 06 грудня 1967 року; - донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 01 червня 1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 28 вересня 1991 року. Згідно довідки № 192, виданої Каланчацьким старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 192 від 28.06.2023, на час своє смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним були зареєстровані та проживали дружина спадкодавця [PERSON] та донька [PERSON] . Крім того, у передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] і таким чином прийняли спадщину. Також, у передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. № 23/02-14 та № 24/02-14 від 27.01.2025 року, приватний нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що право власності на частку будинку, яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано, отже відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved