Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] ,\~повноваження якої\~підтверджується ордером\~від 25.11.2024\~року серії\~СА №\~1104397, звернулася\~до Ватутінського\~міського суду\~Черкаської області\~з цивільним\~позовом у якому просить визнати за позивачем право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [PERSON] \~є рідним\~онуком померлої\~ [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~якій за\~життя на\~праві приватної\~власності належала\~квартира за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] складено заповіт на онука [PERSON] , однак крім нього, на дату відкриття спадщини, її спадкоємцями за законом були донька [PERSON] та онук [PERSON] , який на момент смерті [PERSON] був неповнолітнім. Спадкоємці, які мали право успадкувати майно [PERSON] на даний час померли, тож позивач набув право на спадкування в силу черговості за законом. Водночас оформити право власності на вказане спадкове майно в досудовому порядку не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нього, в зв`язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 09.12.2024 року відкрито провадження в даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та роз`яснено учасникам справи права, передбачені ст.ст. 178-180, 191-193 ЦПК України, а також витребувано приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянської Н.Б. матеріали спадкової справи від 05.02.2024 року № 30/2024, відкриту після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідачем 17.12.2024 року отримано ухвалу про відкриття провадження в даній справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується розпискою про вручення, однак в межах визначеного судом строку відзиву на позов не надано. Ухвалою від 21.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, клопотань від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача адвокат Токар О.М. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за змістом якої підтримує заявлені позовні вимоги та просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Огнива Т.В., повноваження якої підтверджено довіреністю від 01.11.2024 року № 3663/02-21, в судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» надіслала до суду клопотання за змістом якого просить розгляд справи провести за наявними матеріалами за її відсутності та винести в ній обґрунтоване рішення. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом\~ч.\~1\~ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, судом встановлено наступні обставини справи. Позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.11.1990 року серії [NUMBER] , перекладеного української мовою з російської мови, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.02.2024 року № 00043436347. Матір позивача [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] , [PERSON] , а померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , перекладеного української мовою з російської мови, та свідоцтва про смерть від 28.11.2023 року серії [NUMBER] . Факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , бабусі позивача, підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05.02.2024 року № 004343378, копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.02.2024 року № 75693971 [PERSON] за життя залишила заповіт (у Спадковому реєстрі № 1584356), посвідчений 29.09.1993\~року державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори. Відповідно до змісту даного заповіту [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року, виданим Ватутінським міським органом приватизації. [PERSON] народився [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , а помер [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 28.11.1981 року серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть від 01.08.2023 року серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про звільнення серії ЖИТ № 16801, [PERSON] , [INFO] , відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби в 19.12.2009 року по 27.01.2023 року. Позивач 05.02.2024 року звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] його бабусі [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим 05.02.2024 року вищевказаним приватним нотаріусом відкрито спадкову справу № 30/2024 (у Спадковому реєстрі № 71950331) Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.05.2024\~року в справі № 690/36/24, яка набрала законної сили, залишено без розгляду заяву Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання відумерлою спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] . За змістом постанови приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянської Н.Б. від 25.10.2024 року № 4819/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] в зв`язку з ненаданням документів про право власності спадкодавця на майно, зокрема квартиру за адресою: [ADDRESS] . Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на майно, в тому числі в порядку спадкування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно змісту п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України. Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, крім іншого, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом її відкриття є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, крім іншого, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом її відкриття є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України в п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.04.2021 року в справі № 644/6925/19, від 12.07.2021 року в справі №\~449/496/18 онуки є спадкоємцями за законом п`ятої черги (другий ступінь споріднення). Положеннями ч.ч.\~1,\~4,\~5\~ст.\~1268\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Малолітня,\~неповнолітня,\~недієздатна особа,\~а також\~особа,\~цивільна дієздатність\~якої обмежена,\~вважаються такими,\~що прийняли\~спадщину,\~крім випадків,\~встановлених частиною\~другою-четвертою\~1273\~цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом п. 25 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 року №\~396, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат. З урахуванням вказаного, в зв`язку зі смертю [PERSON] відсутня можливість отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.07.1993 року Ватутінським міським органом приватизації на підставі розпорядження від 29.07.1993 року № 585, щодо її права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права. Згідно змісту ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини численними рішеннями (в справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які міститься у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті. Крім іншого, до майна у розумінні Конвенції належать також визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування правом. Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Таким чином, характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин. Таким чином, якщо суть вимоги пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях від 17.03.2011 року в справі «Бочаров проти України», від 21.10.2011 року в справі «Коробов проти України», вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Враховуючи відсутність\~заперечень сторони\~відповідача щодо\~задоволення позовних\~вимог,\~а також\~досліджені в\~судовому засіданні\~докази,\~в суду\~відсутні сумніви,\~що померлій\~ [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за життя\~на праві\~приватної власності\~належала квартира за адресою: [ADDRESS] , яку вона заповідала своєму внуку [PERSON] , який помер [INFO] , та за життя не прийняв спадщину [PERSON] . Позивач [PERSON] , який є внуком [PERSON] , тобто спадкоємцем п`ятої черги за законом, на час відкриття спадщини [PERSON] був неповнолітнім (14 років), тож вважається таким, що прийняв її, оскільки ні він, ні його батьки від її прийняття не відмовлялись. З огляду на вказане, оскільки [PERSON] у передбаченому законом порядку прийнято спадщину своєї бабусі [PERSON] , а відомості про прийняття її іншими спадкоємцями відсутні, однак не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній оригінал документу, який підтверджує право власності спадкодавця на належне їй за життя нерухоме майно, суд вважає, що наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved