Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

27.01.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 18.06.2016 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що Селидівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис №42 від 18.06.2016. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що через декілька років подружнього життя між подружжям почало зникати взаєморозуміння, відповідач почала вживати спиртні напої, саомусуватись від виконання батьківських обов`язків щодо спільного сина. Позивач звернув увагу, що відповідача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Вказане стало приводом для виселення з гуртожитку, відібрання дитини та поміщення її до КЗ "Обласний центр СПРД". Ствердив, що після звільнення з військової служби ним було вжито невідкладних заходів щодо повернення дитини. Враховуючи наведене, вважає, що подальше збереження сім`ї недоцільне та не можливе. 10.04.2025 позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив внести зміни до позвоної заяви, а саме залишити дитину [PERSON] залишити проживати разом з батьком [PERSON] . Відзив на позов не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.03.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11:00 год. 10.04.2025. 10.04.2025 судове засідання відкладено на 22.04.2025. У судове засідання 22.04.2025 сторони не з`явилися. 22.04.2025 від позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просив розгляд спарви провести без його участі та зазначив, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просить їх задоволити, судові витрати покласти на відповідача. Через канцелярію суду надійшла заява від представника третьої особи орган опіки та піклування Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області - Комарової О.В., в якій остання просила провести розгляд справи у відсутність представника третьої особи, так як у даній справі відсутній спір між подружжям. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 18.06.2016 між [PERSON] , [INFO] укладено шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Селидівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №42. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки від 13.12.2024 №5616-5003555996 [PERSON] перебуває на обілу як внутрішньо переміщена особа та вказано фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Згідно довідки від 10.12.2024 №5616-5003552769 [PERSON] перебуває на обілу як внутрішньо переміщена особа та вказано фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до договору користування приміщеннями місця тимчасового проживання (гуртожиток Клеванського професійного ліцею) внутрішньо переміщеної особи від 13.12.2024 укладеного між директором Клеванського провесійного ліцею (сторона 1) та позивачем (строна 2), про те, сторона 1 безкоштовно надає стороні 2 і членам його сім`ї, тобто [PERSON] та [PERSON] , в коритування примішення. Місце тимчаового проживання розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві стверджує про факт припинення шлюбних відносин між сторонами, втрату взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями та самоусунення від виховання спільного сина, а тому подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Також, покдикаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем та залишити сина проживати з ним. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 Сімейного Кодексу України, регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року по справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов слід задоволити повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи, що ухвалою судді позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, суд доходить висновку про стягнення із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved