Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

24 березня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду із відповідною позовною заявою до [PERSON] , у якій зазначило, що 01.12.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №3994496, за яким останній було надано в кредит 7000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нараховуються за кожен день користування кредитом, та обраховуються за ставкою 1,25% та 5,0% стандартна (базова) ставка. Оскільки [PERSON] не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 29225 грн, яка складається з: 7000 грн - заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 21525 грн - заборгованості за нарахованими процентами; 700 грн - заборгованості за комісіями. 26.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір 26-07/2024, за яким до ТОВ "Факторинг Партнерс" перейшли права вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №3994496. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3994496 від 01.12.2021 у розмірі 29225 грн, судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на правову допомогу - 9000 грн. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~в позові\~зазначив про\~слухання справи\~у його\~відсутність,позовні\~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі та не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою в електронній формі, було укладено договір про споживчий кредит № 3994496, за яким первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 7000 грн., строком на 30 днів, до 31 грудня 2021 року, який є датою повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту і процентів за користування кредитом. За умовами п.1.5.1 Договору визначено обов`язок відповідача сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 700 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Крім цього відповідно до п.п.1.5.2, 1.6 Договору відповідач зобов`язалась сплатити відсотки за користування кредитом, у розмірі 2625 грн., які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та за стандартною процентної ставки за користування кредитом - 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.40-48). Пунктом 2.3.1.2. укладеного між сторонами договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування але загалом не може перевищувати 60 днів. При цьому, якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартною ставкою, наведеною у п.1.6. договору, яка складає 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також відповідачем того ж дня було підписано анкету-заяву на кредит №3994496, у якій зазначено послідовність дій відповідача щодо укладання кредитного договору, паспорт споживчого кредиту №3994496 та Графік платежів за договором про споживчий кредит №3994496 від 01.12.2021 року, у яких визначенні основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію за Договором (а.с.67-71). ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти в сумі 7000 грн., за договором 3994496 на картку №473121*80, про що свідчить довідка LIQPAY від 01 грудня 2021 року ( а.с.82). У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість яка\~згідно наданого\~позивачем розрахунку\~станом на\~день формування\~позовної заяви\~становить 29225\~грн.,\~з яких:\~7000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21525 грн. заборгованість за відсотками, та 700 грн. комісія за надання кредиту. (а.с.11-14) Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. 26\~липня 2024\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~було укладено\~договір факторингу\~№ 26-07/2024,\~відповідно до\~якого відбулося\~відступлення права\~вимоги за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі і\~за договором\~про споживчий\~кредит№\~3994496\~від 01.12.2021\~року,\~укладеним з відповідачкою. У зв`язку із вказаним право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача ( а.с.15-39). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо спору між сторонами інше не встановлено ні переліченими вище договорами, ні законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача \~до\~відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з неї підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 29225 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту, простроченої заборгованості за нарахованими відсотками та нарахованої комісії. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", прайс-лист адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридичної допомоги №269 від 01 лютого 2025 року та витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28 лютого 2025 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] за надання усної консультації 3000 грн. та за складання позовної заяви 6000 грн. (а.с.57-64).

Outcome: approved