Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» про розірвання договору оренди землі та стягнення невиплаченої орендної плати. В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,69 га кадастровий номер 6823980300:07:010:0045, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради. 06.08.2013 між [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» було укладено договір б/н оренди вказаної земельної ділянки, згідно із умовами якого орендодавець (позивач) надає, а орендар ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» (відповідач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 40123 грн. 49 коп. Згідно п. 9 Договору, орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно чинного законодавства особі, в розмірі 3 % (три відсотки) від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203,70 (одна тисяча двісті три гривні) 70 копійок один раз на рік до 30 грудня поточного року. Додатковою угодою від 22.03.2019 до Договору оренди землі від 06.08.2013 продовжено строк дії договору оренди до 28.12.2028 та визначено суму орендної плати 7453,42 грн., що сплачується до 30 грудня поточного року. При укладенні договору оренди землі від 06.08.2013 та додаткової угоди до нього, визначено усі істотні умови договору оренди землі та здійснена державна реєстрація права оренди згідно ст. 17 Закону України «Про оренду землі». Орендодавець свої зобов`язання згідно п. 29 Договору виконав, передав об`єкт оренди орендарю у стані, що відповідає умовам договору, не вчиняє дій, які б перешкоджали орендареві в користуванні земельною ділянкою тощо. Проте, орендар свій обов`язок зі сплати орендної плати останні три роки не виконує: у 2021, 2022, 2023 роках ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» оренду плату не сплачувало. На усні вимоги позивача сплатити орендну плату відповідач не реагує. За таких обставин позивач [PERSON] звернулась до суду та просила: розірвати договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0045, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, укладений 06 серпня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро»; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» повернути [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0045, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» на користь [PERSON] невиплачену орендну плату у сумі 22360,26 грн. (двадцять дві тисячі триста шістдесят гривень двадцять шість копійок). Після відкриття провадження справі стороною відповідача відзив на позов не надано. Розгляд справи було призначено на 15.04.2025 о 11 год. 00 хв. 15.04.2025 в судовому засіданні представник позивача, адвокат Сорокопуд А.О. поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Зауважив, що відповідачем допущено порушення умов договору, оскільки орендна плата за 2021, 2022, 2023 роки не сплачувалась, тобто несплата оренди є систематичною, що є підставою для розірвання договору. Таким чином, оскільки права позивача порушені, [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Кєєр О.С., подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч. 1 ст. 62 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України, майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, згідно ст. 1 Закону, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~положень ст.ст.\~3-5\~Закону, об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно ст.ст. 13-17 Закону, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 15 Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Відповідно до ст. 21 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Статтею 24 Закону передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Зазначеному праву кореспондує обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. 25 Закону). Відповідно до ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, 06.08.2013 між [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823980300:07:010:0045, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, яка на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії РІ № 750830 (а.с. 12, 14-15). Зазначений договір оренди зареєстровано в реєстрі 07.07.2014 за № 14359654 (а.с. 13, ) Даним договором сторони погодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, загальна площа 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, строком на 10 років (п. 1, 2, 8 Договору). Згідно п. 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40123 грн. 49 коп. Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно діючого законодавства особі, в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203,70 грн., один раз на рік до 30-го грудня поточного року Пунктом 14 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що затверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 36 Договору, його дія припиняється, зокрема, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. 06.08.2013 зазначена вище земельна ділянка була передана [PERSON] орендарю ТОВ «СГП «Дніпро» згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду (а.с. 11). Як зазначає позивач, 22.03.2019 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 06.08.2013, якою визначено, що орендна плата виплачується орендодавцю у розмірі 7453,42 грн., один раз на рік до 30 грудня поточного року. Разом із тим, стороною позивача [PERSON] було заявлено клопотання про витребування у відповідача ТОВ «СГП «Дніпро» Додаткової угоди від 22.03.2019 для підтвердження обставин, зазначених в позові. Однак, станом на 15.04.2025 ухвала суду про витребування доказів відповідачем виконана не була, Додаткову угоду до суду не надано. Крім того, не надано відповідачем і витребуваних відомостей щодо виплати [PERSON] орендної плати за користування земельною ділянкою з 2013 по 2023 роки. Однак, як свідчать відомості із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2024, [PERSON] з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 не отримувала від ТОВ «СГП «Дніпро» орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки (а.с. 16). Стороною відповідача будь-яких доказів на спростування наведених вище обставин до суду не надано. Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «СГП «Дніпро» неодноразово не виплачувалася оренда плата, чим відповідач допустив невиплату орендної плати позивачу за 2021, 2022, 2023, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримала того, на що вона розраховувала при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Таким чином, встановивши, що ТОВ «СГП «Дніпро» допустило порушення виплати орендної плати, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, суд дійшов до висновку щодо задоволення позову та розірвання оспорюваного договору оренди землі. Окрім того, статтею 34 Закону передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. За таких обставин ТОВ «СГП «Дніпро» зобов`язане повернути [PERSON] орендовану земельну ділянку, належну останньому, за кадастровим номером 6823980300:07:010:0045. Окрім того, з матеріалів слідує, що несплачений відповідачем розмір орендної плати за 2021-2023 роки становить 22360,26 грн., тому зазначену суму слід стягнути із відповідача на користь позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Щодо витрат на професійну правничу допомогу представником позивача зазначено, що відповідні докази будуть подані до суду у відповідності до вимог ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення судом. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору загальною сумою 3220,80 грн.

Outcome: approved