Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся 07.01.2025 р. в інтересах [PERSON] до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення та зміну розміру аліментів, звільнення від сплати нарахованої заборгованості по аліментам та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача в позовній\~заяві вказав, що 29.06.2008 року від перебування у спільному фактичному шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] . 26.09.2009 року [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). 13.08.2012 року Костянтинівським міськрайонними судом Донецької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем та вирішено після розірвання шлюбу залишити неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] на виховання відповідачу. Після розірвання шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розмови з відповідачем у травні 2023 року між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо проживання малолітньої доньки разом з позивачем та спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. В подальшому позивач фактично почав перебувати у шлюбі з [PERSON] , внаслідок чого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Відповідно до довідки № 59 від 20.11.2023 року неповнолітня донька [PERSON] починаючи з травня 2023 року проживала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] не дивлячись на те, що офіційно була зареєстровано як ВПО зі своєю матір`ю та старшим братом за адресою: [ADDRESS] . Тобто з травня 2023 року позивач почав проживати разом з [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , донькою [PERSON] , які перебувають на його утриманні та батьками пенсіонерами. Незважаючи на те, що неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з позивачем, відповідач 19.03.2024 року звернулася до суду з заявою з метою видання судового наказу про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. 25.03.2024 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.03.2024 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. Про видачу судового наказу позивачу стало відомо лише в травні 2024 року коли він дізнався, що з нього намагаються стягнути аліменти та звернувся до суду де в канцелярії отримав копію судового наказу. Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання особи та акту фактичного місця проживання від 02.01.2025 року неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з позивачем в буд. [ADDRESS] з липня 2024 року. Відповідно до довідки № 130 від 19.12.2024 року неповнолітня донька [PERSON] навчається в Новов`язівському ліцеї Юр`ївської селищної ради на очній (денній) формі із застосуванням змішаного навчання. Тобто на момент видачі судового наказу неповнолітня донька була зареєстрована разом з відповідачем, але фактично проживала разом з позивачем. Відповідач з травня 2023 року проживає окремо від доньки, яка з цього часу постійно проживає разом з позивачем, жодних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, неповнолітній доньці матеріально не допомагає та намагається стягнути аліменти з позивача через Костянтинівський ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , що ставить позивача у скрутне становище. Після того як позивач внаслідок збройної агресії збройних сил Російської Федерації перестав отримувати дохід внаслідок припинення ведення підприємницької діяльності, а проживати за місцем реєстрації стало небезпечно, він у липні 2024 року був вимушений переїхати в інше місце проживання, а саме: в будинок [ADDRESS] . На теперішній час позивач не працює, не отримує дохід, втратив власне житло, утримує дружину та двох неповнолітніх дітей, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходу (прибутку) на двох неповнолітніх дітей не дивлячись на те, що донька [PERSON] на яку стягуються аліменти проживає разом з ним, з новою сім`єю та батьками пенсіонерами. Позивачу відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осібплатників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.01.2025 року № 0410-25-00053 за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року податки та військовий збір на нарахований (виплачений) дохід не нараховувалися, що свідчить про відсутність доходу. Відповідно до Форми ОК-5 та Форми ОК-7 позивач не сплачував єдині страхові внески з 2022 року по теперішній час. Позивач втратив роботу не отримує дохід, тому не може самостійно, достатньо забезпечити розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток неповнолітньої доньки, так як її утримання та виховання потребує значних фізичних зусиль та великих фінансових затрат на годування, забезпечення одягом, навчання, придбання підручників, книг, канцелярських приладів, взуття та одягу, лікування у разі потреби, а також затрати на організацію відпочинку та оздоровлення, інших джерел доходу у позивача не має, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач вважає, що мати, яка утримує тільки неповнолітнього сина та отримує від позивача на його утримання аліменти, в свою чергу зможе допомагати своїй неповнолітній доньці [PERSON] та сплачувати аліменти на користь позивача на рівні 1/6 заробітку (доходу), що буде справедливим по відношенню до обох дітей, не буде обмежувати їх права та інтереси, а інтереси однієї дитини не будуть досягнуті за рахунок обмеження інтересів іншої дитини. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального стану позивача в наслідок втрати постійного доходу у зв`язку з припинення ведення підприємницької діяльності, втратою житла та вимушеною зміною місця проживання, проживанням неповнолітньої доньки [PERSON] на утримання якої з Позивача всупереч законодавству стягуються аліменти на користь відповідача, утриманням дружини та третьої неповнолітньої дитини, позивач вважає, що може подати до суду позовну заяву про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На теперішній час у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів з травня 2024 року. З метою підтвердження розміру заборгованості по сплаті аліментів Позивач звернувся до Костянтинівського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ за місцем стягнення аліментів, але отримав усну відмову у наданні відповідної довідки у зв`язку з відсутністю технічної можливості надати відповідь в наслідок припинення роботи державних реєстрів в результаті масованої кібератаки. Зважаючи на вищевказане, представник позивача просив суд: - припинити стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 та змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] з 1/3 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення, до досягнення дитиною повноліття. - звільнити [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] від сплати аліментів на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] , стягнутих за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах з травня 2024 року. - стягнути з [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. - відізвати судовий наказ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24. - судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 31.01.2025 р. відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. 13.03.2025 р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якій вказано, що з поданим позовом вона не згодна частково виходячи з наступного. Дійсно, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Даний факт сторонами не оспорюється. Судовим наказом від 25.03.2024 року по справі № 233/1596/24, виданим суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу/заробітку/ боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, додані до позову докази на підтвердження періоду проживання дитини з батьком не є належними та допустимими. При цьому, при вирішенні питання про момент припинення стягнення аліментів у справі, що розглядається, таке припинення здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою запобігання необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, тому стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 07.01.2025 року. Також, позивач на обґрунтування відсутності можливості сплачувати аліменти, посилається на відсутність грошових коштів отриманих від підприємницької діяльності, при цьому надані докази, не охоплюють останні роки, які передували дню звернення до суду, що позбавляє суд можливості належним чином підтвердити зазначені позивачем обставини. З вирахуванням частки аліментів, яка припадала на [PERSON] з [PERSON] , підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу /заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працює, жодних додаткових грошових коштів та заощаджень не має, є ВПО, тому доцільно буде, якщо з нею будуть стягуватися аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки інша сума стягнень буде непомірною та фактично позбавить відповідача коштів для проживання та харчування. Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано суму аліментів у визначеному нею розмірі, також позивачем не доведено факт отримання нею доходу, оскільки, як зазначалось вище, вона не працюю та не отримує постійний дохід вже більш ніж декілька років. При ухваленні судом рішення та стягнення з неї зазначеної суми, відповідач фактично залишиться без коштів на існування, при цьому позивач також повинен нести витрати по утриманні їхніх спільних дітей. Зважаючи на викладене, відповідач просила: -позов задовольнити частково. -припинити стягнення аліментів з 07.01.2025 р., що стягуються із [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 та змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] з 1/3 до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення, до досягнення дитиною повноліття. -звільнити [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] від сплати аліментів на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] , стягнутих за судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року у справі № 233/1596/24 з дня пред`явлення позову. -стягнути з [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши позовну заяву та відзив, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 29.06.2008 року під час перебування у спільному фактичному шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , свідоцтво про народження [NUMBER] від 02.04.2024 року, актовий запис № 02 від 02.04.2024 року. 26.09.2009 року [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований у виконкомі Новополтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.2009 року, запис № 01. 13.08.2012 року Костянтинівським міськрайонними судом Донецької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем та вирішено після розірвання шлюбу залишити неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] на виховання Відповідачу. У позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] від 02.04.2024 року, актовий запис № 03 від 17.10.2013 року. У позивача та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 7 від 04.01.2024 р. Відповідно до Довідки № 59 від 20.11.2023 року донька [PERSON] , [INFO] починаючи з травня 2023 року проживала разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] однак, офіційно була зареєстровано як ВПО зі своєю матір`ю та старшим братом за адресою: [ADDRESS] . 25.03.2024 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з Позивача на користь Відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.03.2024 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання особи та акту фактичного місця проживання від 02.01.2025 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем в буд. [ADDRESS] з липня 2024 року. Відповідно до довідки № 130 від 19.12.2024 року [PERSON] навчається в Новов`язівському ліцеї Юр`ївської селищної ради на очній (денній) формі із застосуванням змішаного навчання. Позивачу відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осібплатників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.01.2025 року № 0410-25-00053 за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року податки та військовий збір на нарахований (виплачений) дохід не нараховувалися. Відповідно до Форми ОК-5 та Форми ОК-7 позивач не сплачував єдині страхові внески з 2022 року по теперішній час. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний\~рекомендований\~розмір\~аліментів на одну дитину становить розмір\~прожиткового\~мінімуму для дитини\~відповідного\~віку і може бути присуджений судом у разі\~достатності\~заробітку (доходу) платника\~аліментів. Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено у ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до частин\~першої та другої\~статті 27 Конвенції ООН про права дитини\~від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної\~дитини на рівень\~життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального\~розвитку\~дитини. Батьки або\~інші особи, які\~виховують\~дитину, несуть\~основну\~відповідальність за забезпечення в межах своїх\~здібностей і фінансових\~можливостей умов життя, необхідних для розвитку\~дитини. Згідно з частиною\~першою\~статті 8 Закону України "Про охорону\~дитинства" кожна\~дитина\~має право на рівень\~життя, достатній для її\~фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального\~розвитку. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Як було встановлено судом, в позовній заяві представник позивача зазначав, що неповнолітня дитина [PERSON] почала проживати із позивачем з травня 2023 року, а судовий наказ про стягнення аліментів із позивача по справі, в тому числі і на утримання відповідної дитини, виданий 25.03.2024 р. Разом з тим, з доданих до позову актів про фактичне місце проживання особи, складених 02.01.2025 р., вбачається, що позивач із своєю донькою [PERSON] проживає в с. Новов`язівське, починаючи з липня 2024 р. по теперішній час. А з довідки, виданої 20.11.2023 р. Іллянівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області за № 59 вбачається, що малолітня дитина [PERSON] з травня 2023 р. фактично мешкає за фактичним місцем проживання батька, що підтверджують сусіди /а.с. 15/. За таких обставин, з урахуванням суперечливих відомостей, які вбачаються з відповідних письмових доказів та враховуючи позицію відповідача, суд приходить до висновку, що саме з листопада 2023 р., тобто дати, коли відповідною довідкою органу місцевого самоврядування було підтверджено факт проживання доньки з батьком, слід вважати доведеним факт початку їх спільного проживання. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та вищенаведених норм права слід припинити стягнення аліментів з позивача на утримання його доньки, а також звільнити позивача від стягнення нарахованої позивачу заборгованості по аліментах з травня 2024 р. згідно визначеного його представником місяця виходячи з принципу диспозитивності. Крім того, у зв`язку з доведеним фактом перебування доньки на утриманні позивача, з відповідача підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1/6 частки її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з відповідним позовом та до досягнення дитиною повноліття, які будуть достатніми для виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання дитини. З урахування викладених у відзиві відповідача заперечень щодо розміру аліментів, які у зв`язку з припиненнями їх стягнення на утримання доньки мають стягуватись в подальшому на утримання сина [PERSON] , суд вважає за необхідне визначити їх у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) позивача по справі. Позовна вимога щодо звільнення позивача від сплати аліментів на утримання доньки, зазначена в п. 2 прохальній частини позову, є, фактично, дублюючою до позовної вимоги про припинення стягнення аліментів на її утримання, яка судом задоволена, а позовна вимога про відізвання судового наказу не може бути задоволена, оскільки на підставі вказаного судового наказу мають стягуватись з позивача аліменти на утримання його сина у зміненому даним рішенням суду розмірі. Судові витрати по справі підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial