Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 98,3 м.кв., житловою площею 52,3 м.кв., укладений 18.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , що розташований на земельній ділянці площею 600 м.кв., який зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за № 11/06ф-НД. \~ \~ \~ \~ У обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 18 листопада 1999 року [PERSON] продала а він придбав житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 98,3 м.кв., житловою площею 52,3 м.кв. Даний договір був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстраційним № 11/06ф-НД. Сторонами було виконано всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна тобто позивач прийняв майно та сплатив [PERSON] за нього належну за договором грошову суму. Батько позивача помер [INFO] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Відповідач брат позивача прийняв спадщину після смерті померлої матері, оскільки позивач відмовився на його користь. Інших спадкоємців крім нього та відповідача немає. У січні 2025 року він звернувся до державної реєстраційної служби виконкому Павлоградської міської ради про проведення державної реєстрації належного йому житлового будинку, однак реєстратором було усно відмовлено у зв`язку з тим, що наданий договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріусом. Ухвалою від 20 лютого 2025\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в викликом/повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.\~55, ст.\~124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне. 18 листопада 1999 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 98,3 м.кв., житловою площею 52,3 м.кв. Вказаний договір було укладено та зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 18 листопада 1999 року за № 11/06ф-НД (а. с. 6-7). Згідно довідки КП Павлоградське МБТІ № 19065 від 20 січня 2025 року право власності на житловий будинок, [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , станом на 22 листопада 1999 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 18 листопада 1999 року Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 11/06ф-НД та записано в реєстрову книгу № 92-24. (а. с. 8) \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 09 квітня 2015 року. (а. с. 4) \~ \~ \~ \~ 12 грудня 2015 року та 03 лютого 2016 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Як зазначає позивач у позові, на даний час він мав намір здійснити державну реєстрацію належного йому житлового будинку, однак реєстратором було усно відмовлено у зв`язку з тим, що наданий договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріусом. Умови договору купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм\~ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 49\~Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом. За змістом ст. ст.\~128,\~153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено\~ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року\~згідно ч. 2 якої\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями\~ст. 47 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2\~ст. 48 цього Кодексу. Відповідно з п. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Оскільки позивач повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, фактично володіє об`єктом нерухомості, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсними, позивач, на підставі ст. ст.\~128,\~153 ЦК УРСР\~і ст.\~49\~ЗУ «Про\~власність» набув\~право власності\~на спірний\~об`єкт нерухомості\~і правомірно\~володіє ним.\~Передбачених законом\~підстав для\~невизнання дійсним\~неоспореного договору\~купівлі-продажу\~нерухомого майна\~в судовому\~порядку немає. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved