Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» - Лановий Є.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1180660 від 01 березня 2020 року у розмірі 19002,28 грн., яка складається з наступного: 7600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11402,28 грн. - заборгованість за відсотками. Стягнути з відповідача судові витрати, які складаються: з судового збору - 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 01 березня 2020 року, за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» Миколаєнко А.І. подала заявку на отримання кредиту № 1180660. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідачу було направлено ТОВ «МІЛОАН» електронне повідомленням (SMS) на номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор, який при введенні відповідачем підтверджує прийняття умов договору, що також доступний у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства за адресою: https://miloan.ua/. Отже, наявність одноразового ідентифікатора та доступ до нього через особистий кабінет є підтвердженням того, що відповідач ознайомлена з умовами кредитного договору та підтвердила свою згоду на їх виконання. Таким чином, відповідач уклала договір споживчого кредиту № 1180660 від 01.03.2020 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення № 15975889 від 01.03.2020 року відповідачці були перераховані кредитні кошти на зазначений нею картковий рахунок в сумі 8000 грн. строком на 24 дні зі сплатою процентів за користування кредитом - 19,20 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 09.10.2020 року за договором факторингу №03/10, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 1180660 від 01.03.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, за яким та згідно додатку № 1 до договору факторингу набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1180660 від 01.03.2020 року. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором № 1180660 від 01.03.2020 року. На підставі кредитного договору, у зв`язку з невиконанням умов договору первісним кредитором нарахована заборгованість в розмірі 19002,28, яка складається з наступного: 7600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11402,28 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано доказів підписання відповідачем договору кредиту, ознайомлення її з правилами обслуговування, перерахування їй коштів, а надані позивачем розрахунки не є належним доказом заборгованості, та з них не вбачається порядок нарахування відсотків. В матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі, реєстри прав вимог, що переходять до нового кредитора, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ- ПОНГ». Не долучено до матеріалів позовної заяви і доказів виконання факторами грошового зобов`язання, а саме: перерахування ціни продажу за договором на рахунок клієнта. Відтак, позивачем не доведена наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки, долучені до позовної заяви докази, не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 1180660 до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», не доведено і розмір заборгованості, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» подало до суду відповідь на відзив, в якій наголосило на укладенні електронного договору та його підписанні одноразовим ідентифікатором у порядку, передбаченому законом. Та доведеності факту отримання відповідачем коштів, оскільки договір кредиту є чинним, його письмова форма та платіжне доручення № 15975889 від 01.03.2020 року є доказами передачі грошей. Позичальник погодився на умови, визначені договорами, щодо їх пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення коштів. До позовної заяви позивачем додано відповідні документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а також від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ». Договір факторингу № 03/10 від 09 жовтня 2020 року та договір факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 03/10 від 09 жовтня 2020 року права вимоги переходять до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» з моменту його підписання сторонами цього Договору. Пунктом 1.3. договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» в день підписання відповідного реєстру. Зміна суб`єктного складу внаслідок укладення договору факторингу № 03/10 від 09 жовтня 2020 року та договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року не впливає на зміну зобов`язань боржника та не порушує його права. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представників сторін до суду надійшли заяви в яких вони просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Кожна сторона підтримала свою позицію висловлену у заявах по суті справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 01 березня 2020 року [PERSON] в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання споживчого кредиту № 1180660. ТОВ «МІЛОАН» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , при введенні якого відповідач підтвердила прийняття умов договору про споживчий кредит № 1180660 від 01.03.2020 року. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору позичальник отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Відповідач уклала договір споживчого кредиту № 1180660 від 01.03.2020 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення їй перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. 09.10.2020 року за договором факторингу №03/10, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 1180660 від 01.03.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги згідно реєстру боржників. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, за яким та згідно додатку № 1 до договору факторингу набуло право грошової вимоги до боржників згідно з реєстром прав вимоги. Позивач вказує, що згідно додатку до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» становить 19002,28, яка складається з наступного: 7600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11402,28 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За змістом ст.ст.12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, встановлюючи факт переходу права вимоги за цим кредитним договором до позивача, зазначає наступне. Так, згідно пункту 2.1. договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс», на умовах встановлених цим договором, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг», в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої грошові вимоги (надалі також іменуються «права» або «право», в залежності від контексту) до боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «боржники» або «боржник») зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Позивачем суду не надано реєстр боржників або ж належно оформлений витяг з реєстру боржників відповідно до умов договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 року. Також не надано і реєстру прав вимоги до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року або ж належно оформлений витяг з цього реєстру. Надані позивачем копії витягу з додатку до договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 року та витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року не є достатніми та допустимими доказами, які підтверджують перехід права грошової вимоги до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» про стягнення з відповідача заборгованості з кредитним договором. Позивач не довів наявність у нього права вимоги за кредитним договором № 1180660 від 01.03.2020 року. Відтак наявні підстави для відмови у позові саме з цих підстав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed