Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Єнакієво Донецької області, який помер [INFO] в смт. Карло - Марксове місто Єнакієво Донецької області . В якості обґрунтування вимог заяви, зазначає, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином України [PERSON] , [INFO] , у Донецькій області. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . З 2015 року з [PERSON] разом однією сім`єю не проживає. Вказує, що разом з донькою переїхала з Донецької області, а [PERSON] залишився проживати в Донецькій області. 21 вересня 2023 року вона уклала шлюб з громадянином України [PERSON] . Зазначає, що їй стало відомо проте, що [INFO] [PERSON] помер. Місце смерті: смт. Карло-Марксове міста Єнакієво, Донецька область. Місце смерті [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій російською федерацією території України. 19.03.2025 року вона тримала відмову в проведенні держаної реєстрації смерті [PERSON] . Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення у судовому порядку факту смерті [PERSON] є фактом, який має юридичне значення, оскільки на даний час він вказаний батьком її доньки - [PERSON] . Разом з тим, її теперішній чоловік [PERSON] має намір удочерити її доньку, тому для усунення перешкод в подальшому в оформлені документації щодо усиновлення, потрібно встановити факт смерті [PERSON] та внести відповідну інформацію в державний реєстр актів цивільного стану. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 09.04.2025 року заяву залишено без руху ( а.с.26). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 23.04.2025 відкрито провадження у справі ( а.с. 52). Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності ( а.с.34). Заінтересовані особи: [PERSON] та Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про розгляд справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2012 [PERSON] , [INFO] , її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2023 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1956 ( а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2020 року, яке видане відділом РАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер в м. Єнакієво [INFO] ( а.с.12). Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан / на тимчасово окупованій території України, оскільки заявницею пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження ( а.с.22). Таким чином, на теперішній час [PERSON] не може здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] та отримати відповідне свідоцтво про його смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та проведення процедури усиновлення його доньки [PERSON] . Іншим чином встановити даний факт можливості немає. Відповідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявниця не може зареєструвати смерть [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть, згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved