Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Посилався на\~те,\~що 09 жовтня 2005 року між ними був укладений шлюб. Під час шлюбу у них народились діти син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо. Вказує, що дитина [PERSON] , 2013 року народження проживає разом із батьком, мати проживає окремо. Вважає, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільної дитини [PERSON] , 2013 року народження, майнових спорів на даний момент між ними також немає. Неповнолітня дитина [PERSON] , 2013 року народження після припинення спільного проживання, проживає з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дитини [PERSON] , 2013 року народження. Батько повністю фінансово утримує дитину [PERSON] , 2013 року народження, піклується про неї. У зв`язку з наведеним, просив розірвати шлюб між ними та встановити факт, що батько [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 жовтня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1849. (а/с 9). Під час даного шлюбу у сторін народились діти син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . (а/с 10-12). У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини [PERSON] , 2013 року народження. (а/с 23-26). Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2013 року народження необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності позивача та його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини [PERSON] , 2013 року народження. Дитина [PERSON] , 2013 року народження проживає разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 13-15/. Мати дитини [PERSON] проживає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 35-36/. Позивач [PERSON] офіційно працює та має стабільний фінансовий дохід. /а.с. 29-34/. Крім того, факт одноособового утримання та виховання позивачем неповнолітньої дитини [PERSON] ,\~2013\~року народженняпідтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення. (а/с 16-22). Згідно довідки Чернівецького ліцею №9 ЧМР, батько приймає активну участь у житті дитини [PERSON] , 2013 року народження, цікавиться навчальним процесом, підтримує зв`язок із класним керівником. Бере участь у шкільному житті дитини. Піклується про безпеку та здоров`я [PERSON] /а.с. 27/. Відповідно до довідки КНП «Садгора», при зверненні за медичною допомогою дитина [PERSON] , 2013 року народження, приходила у супроводі батька. (а/с 28). У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, зважаючи на наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини (а.с. 44), суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved