Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 05 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» Городніщева Єлизавета Олегівна (далі також представник) в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі також позивач) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з нього заборгованість у загальному розмірі 69660 гривень та судові витрати в загальному розмірі 12422 гривні 40 копійок гривень (далі також позовна заява). Відповідач не подав до суду відзив проти позову. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що: не заперечує проти стягнення з нього кредитних коштів у розмірі 7200 гривень, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості в розмірі 62460 гривень, оскільки він є діючим військовослужбовцем та на нього поширюється дія статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також просив проводити розгляд справи без його участі. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 лютого 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 101-103). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 березня 2025 року за клопотанням відповідача відклав розгляд справи та надав йому час для подачі додаткових доказів (а.с. 110). Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 20 березня 2025 року відклав розгляд справи та викликав учасників справи для дачі особистих пояснень (а.с. 161-162). 4. Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин такі 4.1. 16 лютого 2024 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеруа Україна» (далі також ТОВ «Лінеруа Україна») уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4392777, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі також Договір, а.с. 23-32). На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7200 гривень (пункт 1.2 Договору). Строк кредитування 360 днів (пункт 1.3. Договору). Стандартна процентна ставка становить 2,50 відсотків за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту (пункт 1.4.1 Договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (пункт 1.8 Договору). 25 листопада 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ Україна» змінило назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», що підтверджується рішенням №251124/1 від 25 листопада 2024 року (а.с. 78). 25 жовтня 2024 року ТОВ «Лінеруа Україна» та позивач уклали договір факторингу №25/10/2024, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі також договір факторингу, а.с.88-92). За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (пункт 1.1 договору факторингу). Розрахунок заборгованості за Договором станом на 16 лютого 2025 року свідчить, що відповідачу нарахована заборгованість у загальному розмірі 69660 гривень, що складається з заборгованості: за тілом кредиту 7200 гривень; за процентами нарахованими первісним кредитором 45540 гривень; процентами нарахованими позивачем 16920 гривень (далі розрахунок, а.с. 39-45). 4.2. Копія військового квитка серії [NUMBER] свідчить, що відповідач 26 березня 2024 року прийнятий на військову службу та виконує обов`язки військової служби у військовій частині [NUMBER] на посаді кулеметника (а.с. 171-173). Довідка від 21 березня 2025 року № 7835 свідчить, що відповідач з 24 травня 2024 року перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] . Довідка про обставини травми від 07 листопада 2024 року №33525 свідчить, що 09 жовтня 2024 року за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини [NUMBER] відповідач зазнав поранення в результаті ворожого мінометного обстрілу (а.с. 109). 4.3. 31 грудня 2024 року позивач та представник уклали заявку №6539 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (далі також заявка, а.с. 19-20). Акт прийому-передачі виконаних робіт від 27 січня 2025 року представник надав, а позивач прийняв правничу (правову) допомогу, яка полягала в такому: надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства, тривалість 0,5 години, загальною вартістю 5000 гривень; вивчення матеріалів справи, тривалість 1 година, загальною вартістю 440 гривень; дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, тривалість 1 година, загальною вартістю 840 гривень; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства, тривалість 0,5 година, загальною вартістю 440 гривень; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом, тривалість 1 година, загальною вартістю 840 гривень; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів, тривалість 1 година, загальною вартістю 840 гривень; проведення заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів, тривалість 1 година, загальною вартістю 840 гривень; складання позовної заяви, складання та оформлення додатків до позовної заяви, тривалість 1 година, загальною вартістю 840 гривень; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді, тривалість 2 години, загальною вартістю 1640 гривень; представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою, тривалість 2 години, загальною вартістю 1640 гривень. Загальна вартість послуг становить 10000 гривень (далі також акт, а.с. 46). 5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі 5.1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі ЦК). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва (пункт 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). 5.2. Договір\~про надання\~фінансових послуг\~(крім\~послуг з\~торгівлі валютними\~цінностями та\~послуг з\~переказу коштів,\~якщо відповідні\~правочини повністю\~виконуються сторонами\~у момент\~їх вчинення\~і при\~проведенні відповідних\~операцій у\~суб`єкта первинного\~фінансового моніторингу\~не виникає\~обов`язку здійснення\~ідентифікації та/або\~верифікації клієнта\~згідно із\~законом)\~укладається виключно\~в письмовій\~формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг"; шляхом\~приєднання клієнта\~до договору,\~який може\~бути наданий\~йому для\~ознайомлення у\~вигляді електронного\~документа на\~власному веб-сайті\~особи,\~яка надає\~фінансові послуги,\~та/або\~(у\~разі надання\~фінансової послуги\~за допомогою\~платіжного пристрою)\~на екрані\~платіжного пристрою,\~який використовує\~особа,\~яка надає\~фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). 5.3. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного\~підпису завершується\~створення електронного\~документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 5.4. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами\~України,\~а також\~іншими актами\~законодавства. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~або електронний\~договір повинні\~містити інформацію\~щодо можливості\~отримання стороною\~такої пропозиції\~або договору\~у формі,\~що унеможливлює\~зміну змісту. Якщо\~покупець (споживач,\~замовник)\~укладає електронний\~договір шляхом\~розміщення замовлення\~за допомогою\~інформаційно-комунікаційних\~систем,\~продавець (виконавець,\~постачальник)\~зобов`язаний оперативно\~підтвердити отримання\~такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.5. Військовослужбовцям,\~які були\~призвані на\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період або\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~на весь\~час їх\~призову,\~а також\~їх дружинам\~(чоловікам),\~а також\~іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду,\~які брали\~або беруть\~участь у\~захисті незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України і\~брали безпосередню\~участь в\~антитерористичній операції,\~забезпеченні її\~проведення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~антитерористичної операції\~у період\~її проведення,\~у здійсненні\~заходів із\~забезпечення національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації в\~Донецькій та\~Луганській областях,\~забезпеченні їх\~здійснення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~та у\~період здійснення\~зазначених заходів,\~у заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~захисту безпеки\~населення та\~інтересів держави\~у зв`язку\~із збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~їх дружинам\~(чоловікам)\~-\~штрафні санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~перед підприємствами,\~установами і\~організаціями усіх\~форм власності,\~у тому\~числі банками,\~та фізичними\~особами,\~а також\~проценти за\~користування кредитом\~не нараховуються,\~крім кредитних\~договорів щодо\~придбання майна,\~яке віднесено\~чи буде\~віднесено до\~об`єктів житлового\~фонду (жилого\~будинку,\~квартири,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості,\~об`єкта незавершеного\~житлового будівництва,\~майнових прав\~на них),\~та/або\~автомобіля,\~а також\~крім кредитних\~договорів щодо\~придбання та\~встановлення фотоелектричних\~модулів та/або\~вітрових електроустановок\~разом із\~гібридними інверторами\~та установками\~зберігання енергії,\~проценти за\~якими можуть\~бути погашені\~чи компенсовані\~за рахунок\~третіх осіб\~або держави (частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). 5.6. У статті 1\~Закону України\~«Про оборону» терміни вживаються у такому значенні: воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 5.7. Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через медіа (частина 1, 2 статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). 5.8. Документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки (Лист Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 № 322/2/7142). 5.9. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі 6.1. Системний аналіз норм зазначених у підпунктах 5.1-5.4 пункту 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК може мати електронну форму, та вважається таким, що укладений в письмовому вигляді Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Під час оформлення замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. 6.2. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті ТОВ «Лінеруа Україна», підписання ним договору, підтверджує, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання кредитних коштів. Адже Договір містить відомості, що відповідач ознайомився та погодився з його істотними умовами. Отже підписанням Договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов у встановленій законом формі про всі умови кредитування, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Тож суд констатує, що 16 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеруа Україна» та відповідачем укладений Договір в електронній формі, його укладення в запропонованій формі відповідало волі відповідача, тому відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Заразом, відповідач не заперечував проти укладення Договору в електронній формі. ТОВ «Лінеруа Україна» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 7200 гривень. Суд зазначає, що відповідно до договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за Договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. 6.3. Позивач пред`явив до відповідача вимоги про погашення кредиту, та просить крім суми, яку фактично отримав в борг відповідач, стягнути з нього заборгованість за процентами в загальному розмірі 62460 гривень. Системний аналіз пункту 15 статті 14\~Закону України\~"Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей" свідчить, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Суд зазначає, що документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем в особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому здійснюються у відповідних розділах службові відмітки. Відповідач надав до суду копію військового квитка, яка свідчить, що він виконує обов`язки військової служби на посаді кулеметника у військовій частині [NUMBER] . Суд наголошує, що відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», та до нього не може застосовуватись відповідальність у виді нарахування процентів за невиконання зобов`язань за користування кредитом. Тож суд доходить висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів у загальному розмірі 62460 гривень. До того ж, суд сприяючи всебічному і повному з`ясуванню обставин справи викликав позивача, представника позивача для дачі особистих пояснень. Однак, представник позивача до суду не прибув та не скористався правом надати обґрунтовані пояснення за позовом та запереченнями відповідача. 7. Висновок суду такий Суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий 8.1. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору під час звернення з позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 250 гривень 38 копійок, зважаючи на такий розрахунок: 2422 гривні 40 копійок (сума сплаченого судового збору) х 7200 гривень (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 69660 (розмір заявлених вимог). 8.2. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 8.3. Водночас системний аналіз норм зазначених у підпункті 5.5 пункту 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що суд може самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на критерій обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені способом подання, зокрема розрахункових документів тощо. Однак, під час визначення суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тож не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відтак суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial