Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] ,\~є сином\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] .\~А також,\~просив визнати\~за ним\~в порядку\~спадкування після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~право власності\~на \~частку житлового\~будинку з\~надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 1,93 га, кадастровий номер 5122080400:01:001:0331, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА№855009, зареєстрований 20.12.2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00120). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що існує розбіжність в написанні прізвища позивача і спадкодавця та неможливо довести факт родинних відносин. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: -\~ частка\~житлового будинку\~з надвірними\~спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради 12.11.2010р.; - земельна ділянка площею 1,93 га, кадастровий номер 5122080400:01:001:0331, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА№855009 зареєстрований 20.12.2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00120). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1225 ЦК України\~визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1233 ЦК\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1\~статті 1234 ЦК України\~визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до заповіту від 03 квітня 2008 року, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в книзі для записів нотаріальних дій за №384, [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 1,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №855009 заповіла своєму сину [PERSON] . Відповідно до заповіту від 23 січня 2009 року, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в книзі для записів нотаріальних дій за №4, [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] , заповіла своїм дітям: [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особи, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємиця за заповітом [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №12 від 04.01.2019р., згідно якої на день смерті [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , разом з нею ніхто не був зареєстрований. Так, на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, [PERSON] подала приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановській С.М. заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, враховуючи відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємиці за заповітом [PERSON] , її частка у спадщині перейшла до іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] не був зареєстрований за адресою спадкодавця, проте на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в зв`язку з чим прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області «Про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] » від 04.03.2025р. №21/02-14 нотаріус відмовила позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що неможливо довести факт родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем, а саме: у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23 жовтня 2018 року, прізвище померлої [PERSON] , а у паспорті спадкоємця серії [NUMBER] , виданому Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 04 січня 1999 року, вказано прізвище [PERSON] . Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , підтверджений свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , згідно якого прізвище, ім`я, по батькові матері мовою оригіналу записано « [PERSON] », тобто у позивача з матір`ю на російській мові однакове написання прізвища [PERSON] заповіті від 03 квітня 2008 року, посвідченому секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованому в книзі для записів нотаріальних дій за №384, і заповіті від 23.01.2009 року, посвідченому секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованому в книзі для записів нотаріальних дій за №4, що були складені на російській мові, прізвище заповідача повністю збігається з прізвищем спадкоємця [PERSON] . У вищевказаних заповітах дата народження заповідача [PERSON] (мовою оригіналу) повністю збігається з датою народження [PERSON] , яка померла [INFO] , вказаною в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] 20.08.1931р. Також в заповітах адреса проживання і реєстрації заповідача [PERSON] (мовою оригіналу) повністю збігається з місцем проживання і реєстрації [PERSON] ( [ADDRESS] ), що підтверджується довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №12 від 04.01.2019р. Таким чином, судом встановлено, що розбіжності у прізвищі заповідача і спадкоємця виникли в зв`язку з різним перекладом з російської мови на українську мову, і є всі підстави для встановлення факту родинних відносин між позивачем і [PERSON] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved