Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Національний комплекс «Експоцентр України» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по платі за проживання в гуртожитку та просить стягнути заборгованість у розмірі 161 321,11 грн., а також судовий збір. В обгрунтування позову зазначає, що на балансі та в оперативному управлінні позивача знаходиться будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з витягом з Державного реєстру від 06.01.2017р. №77833653 та Реєстрі житлових будинків, що використовується під гуртожитки в Голосіївському районі м. Києва згідно з розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації №914 від 17.11.2009р. У кімнаті [ADDRESS] , проживав [PERSON] із членами його сім`ї, загалом 4 особи, а тому всі нарахування житлово-комунальних послуг здійснювались відповідно до встановлених тарифів та площі кімнати. Також відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №120905823 від 16.10.2024р. в житловому приміщення за адресою: [ADDRESS] , у кімнатні №8-А зареєстровано [PERSON] та членів його сім`ї. Між позивачем та відповідачем договір найму жилого приміщення в гуртожитку не укладався у зв`язку з небажанням зі сторони відповідача укладати такий договір. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.02.2025р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Відзиву на позов відповідач не направив. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на балансі Національного комплексу «Експоцентр України» перебуває будівля за адресою: [ADDRESS] . За матеріалами справи відповідач з 13.09.2014р. зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] . Також у цій кімнаті зареєстровані [PERSON] з 13.09.2014р., [PERSON] з 17.11.2017р., [PERSON] з 17.11.2017р. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року, справа 6-2951цс15, містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач споживав житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. При цьому позивачем виставлялись йому рахунки на оплату цих послуг. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Разом з тим, відповідач не сплатив вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача за період січень 2020р. по січень 2024р. складає суму основного боргу 161 321,11 грн. Відповідач контррозрахунку суми боргу до матеріалів справи не надав. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті послуги. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 141 ЦПК України та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved