Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

20 травня 2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов від адвоката Черненко Валентина Олексійовича, який діє в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сірейтс Юкрейн» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги\~обґрунтовані,\~що [PERSON] \~перебував у\~трудових відносинах з ТОВ «Сірейтс Юкрейн». Наказом №8-к від 29.04.2024 року у зв`язку із скороченням штату Позивача було звільнено з займаної посади. Після звільнення відповідно до повідомлення №30 від 29.04.2024 року Позивачу було нарахована та виплачена грошова компенсація, виплата за не використані дні щорічної основної відпустки та вихідна допомога при звільненні у зв`язку зі скороченням штату. Позивач стверджує, що в день звільнення йому не були виплачені від Відповідача всі суми, а саме заборгованість по заробітні платі. 19.06.2024 року \~у справі відкрито загальне позовне провадження. ТОВ «Сірейтс Юкрейн» до суду подало відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідач зазначив, що при звільненні Позивача з ним проведено повний розрахунок, виплачені усі належні Позивачу суми. Щодо вимог Позивача про не виплачену заробітну плату, Відповідач вказав, що у період з 01.12.2023 року до 29.04.2024 року Позивач не виконував жодної роботи та не виконував розпоряджень Роботодавця. 3 01 грудня 2023 року по 20 березня 2024 року та 29 квітня 2024 року Позивач був відсутній на робочому місці з невідомих причин, а з 21 березня 2024 року по 26 квітня 2024 року був відсутній на робочому місці у зв`язку із перебуванням на лікарняному. На підтвердження відсутності Позивача на робочому місці Відповідачем було надано копії Актів про відсутність на робочому місці від 22.12.2024, 29.12.2024, 05.01.2024, 12.01.2024, 19.01.2024, 26.01.2024, 02.02.2024, 09.02.2024, 16.02.2024, 23.02.2024, 01.03.2024, 08.03.2024, 15.03.2024, 24.03.2024. Від представника Позивача надійшла відповідь на відзив в якому вказувалось, що починаючи з 24.02.2022 року Позивач працював віддалено та інформації щодо зміни умов праці після 01.12.2023 року не отримував. На підтвердження цього було надано доказ надіслання робочого комп`ютера на адресу ТОВ «СІРЕЙТС ЮКРЕЙН» після звільнення. Також Позивач звернув увагу, що до 21.01.2024 року Відповідач не надсилав листів щодо виявлення відсутності працівника на робочому місці. Представником Відповідача було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначалось, що жодного наказу про переведення працівників ТОВ «СІРЕЙТС ЮКРЕЙН» на дистанційну роботу не приймалося та Позивач не виконував жодної роботи та розпоряджень Відповідача з 01.12.2024 року. 23.10.2024 від представника Позивача надійшло до суду клопотання про зменшення позивних вимог. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши налані сторонами доказии, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.04.2021 року між [PERSON] та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІРЕЙТС ЮКРЕЙН» було укладено трудовий договір № 78 від 28.04.2021 року. Відповідно до змісту п. 2.2.4 та п 2.2.6 Трудового договору роботодавець зобов`язується виконувати обов`язки роботодавця передбачені чинним законодавством України та дотримуватися виконування умов цього договору. Відповідно до п. 4.1 Трудового договору працівнику щомісяця нараховується заробітна плата у розмірі, що складає 138 909,00 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`ять) гривні до відрахування всіх обов`язкових податків, внесків і відрахувань відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 4.2 Трудового договору заробітна плата Працівника підлягає перегляду та коригується в залежності від результатів його роботи та щорічної економічної продуктивності Роботодавця. Відповідно до п. 4.3 Трудового договору заробітна плата сплачується Роботодавцем Працівникові щомісячно 2 (двома) платежами згідно з законодавством України. Роботодавець сплачує Працівникові заробітну плату шляхом переказу на банківський рахунок в Україні, вказаний Працівником. Відповідно до п. 5.1 Трудового договору він набирає чинності з дати його підписання (та продовжується на невизначений термін, якщо не буде розірваний достроково згідно з положеннями статті 6 цього договору. 29.04.2024 року на підставі Наказу №8-к [PERSON] було звільнено з займаної посади. Відповідно до повідомлення №30 від 29.04.2024 року Позивачу було нараховані та виплачені наступні суми при звільненні: грошова компенсація за 58 (п`ятдесят вісім) не використаних днів щорічної основної відпустки у розмірі 284 006,94 грн.; виплата згідно лікарняного листа № 11598382-2021704799-01 за рахунок підприємства 5 днів з 21.03.24 по 25.03.24pp. у розмірі 9 947,02 грн.; вихідна допомога при звільненні у зв`язку зі скороченням штату у розмірі 142 055,09 грн. Отже, судом було встановлено, що [PERSON] було звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням штату. Положеннями частини 1 ст.4, ст.12,13 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст.21, ч. 1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно пункту 2.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу вказано, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається, з довідок Форми ОК-5 та Форми ОК-7 Позивачу не нараховувалася заробітна плата починаючи з 01.12.2023 року у розмірі 148\~281 грн (з урахуванням утриманих податків з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів). Розмір вказаної заборгованості Відповідачем не заперечувалося, не у наданих заявах по суті справи, а ні під час судових засіданнях. Отже, судом встановлено та не спростовано відповідачами у цій справі, що Позивача було звільнено саме у зв`язку із скороченням штату Тому, не виплата Відповідачем заробітної плати в день звільнення Позивача є порушенням вимог ст. 43 Конституції України, ст. 115, КЗпП України, ст.ст.21,24 Закону України «Про оплату праці». Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про\~доведеність вимог Позивача та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 543\~697,00 (п`ятсот сорок три тисячі шістсот дев`яносто сім гривень 00 коп.). Щодо стягнення\~ середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13"Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Приписи статті 27 Закону України «Про оплату праці» щодо порядку обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, відсилають до положень Постанови КМУ від 08.02.1995 №100. З урахуванням наведених вище норм, зокрема абзацу 3 п. 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чиним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абзаз 2 п. 8 Порядку). Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 п. 8 Порядку). Отже, середній заробіток Позивача становить: 148\~281.00 грн. (148\~281,00 грн. + 148\~281,00 грн.) / 2 = 148\~281,00 грн. Середньомісячне число робочих днів Позивача за лютий березень 2024 року : (21 + 21) / 2 = 21 днів. Середньоденна заробітна плата складає: 148\~281,00 грн./ 21 днів = 7\~061,00 грн. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2024 по 30.09.2024 становить: 7\~061,00 грн. х 110 робочих днів = 776\~710,00 грн. Враховуючи вищевикладене, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2024 по 30.09.2024 становить 776\~710,00 (сімсот сімдесят шість тисяч сімсот десять гривень 00 коп.). В силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути несплачений судовий збір в розмірі 5436,97 грн., а за позовні вимоги майнового характеру на користь позивача в розмірі 9648,57 грн. На підстав викладеного,

Outcome: approved