Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що 27.07.1993 року Вороняцькою сільською радою Львівської області, між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. На сьогодні сім?я припинила своє існування. Спільним залишилось лише свідоцтво про шлюб. Подальше спільне існування нестерпне, в якийсь момент з?ясувалось, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на родину та шлюб. У відносинах зникли почуття та поваги один до одного. У свою чергу відповідачка не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім?ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім?ї на почуттях, які притаманні людині. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подружжя мешкає окремо понад два роки. За глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім?ї. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, судові витрати залишити за ним. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 27 липня 1993 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Вороняцькою сільською радою Золочівського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~серії [NUMBER] , виданим 05 травня 1994 року. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved