Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 липня 1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Княждвірській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №8. Від спільного подружнього проживання у сторін є двоє дорослих дітей, однак відповідач відмовляється зареєструвати розірвання шлюбу через органи РАЦС. Позивач вказує, що з початку спільного проживання з відповідачем у них склались нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Виявилось, що у сторін різні характери та погляди на сім`ю, оскільки вони не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Зазначає, що вона з відповідачем неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилось, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Зокрема, позивач вказує, що протягом 1 року 6 місяців вона з відповідачем не проживають. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, вважає, що вона з відповідачем не змогли створити міцної сім`ї, оскільки втратили почуття любові та поваги одне до одного. Вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Просить, постановити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 липня 1998 року у Княждвірській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №8. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила справу вирішувати без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, позивач не заперечує щодо заочного розгляду даної справи, то суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Сторони одружились 18 липня 1998 року у Княжвірській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №8, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) Встановлено, що з початку спільного проживання з відповідачем у них склались нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Виявилось, що у сторін різні характери та погляди на сім`ю, оскільки вони не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, вважає, що вона з відповідачем не змогли створити міцної сім`ї, оскільки втратили почуття любові та поваги одне до одного. Сторони протягом 1 року 6 місяців спільно не проживають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1. ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи, судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Із дослідженого у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] ", як вона цього просить. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили таке підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved