Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

21 червня 2024 року [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Матвієнка В.М., звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що приміщення будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , поділене, розділене та фактично складається з двох окремих ізольованих квартир, а саме, одна з яких квартира [ADDRESS] , що належна позивачу: загальною площею 72 кв.м., житловою площею 51.1 кв.м., яка складається з: у житловому будинку під літ. А: 2-4 кімната площею 8,9 кв.м, 2-5 кімната площею 18 кв.м., 2-6 коридор площею 7,2 кв.м.; у приміщенні у прибудові під літ а: 2-1 коридор площею 3,4 кв.м., 2-2 санвузол площею 3,4 кв.м., 2-3 кухня площею 8,9 кв.м., 2-7 кімната площею 24,2 кв.м. Інша квартира [ADDRESS] , належна відповідачам: загальною площею 41 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., складається з: у житловому будинку під літ. А: 1-2 кімната площею 18 кв.м., 1-3 кімната площею 10,2 кв.м., 1-4 кухня площею 6,1 кв.м.; у прибудові під літ. «а1»: 1-1 коридор площею 5,8 кв. м., 1-5 санвузол площею 1,1 кв.м. Саме приміщення будинку та господарсько-побутові будівлі знаходяться на землях комунальної власності Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. У зв`язку з цим, оскільки як вона, так і відповідачі, мають повністю ізольовані квартири, але не можуть розділити житло у позасудовому порядку, що перешкоджає вільному розпорядженню нерухомістю, просить суд здійснити відповідний поділ об`єкту нерухомості, який відповідатиме їх фактичному користуванню нерухомим майном. На розподілі судових витрат не наполягає. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року цивільну справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 26 вересня 2024 року, яке у подальшому за клопотанням сторони позивача було відкладене на 11 жовтня 2024 року. 11 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] , використовуючи засоби електронного зв`язку, звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та витребування з Прилуцького МБТІ інвентаризаційної справи житлового будинку поділ якого і є предметом даної справи. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2024 року клопотання сторони позивача задоволено та зобов`язано КП «ПРИЛУЦЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Чернігівської обласної ради надати належним чином завірені копії технічного паспорта та інвентаризаційної справи житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, підготовче судове засідання було відкладено на 30 жовтня 2024 року. 30 жовтня 2024 року з підстав неявки до суду всіх учасників по справі підготовче судове засідання було відкладено на 19 листопада 2024 року. 30 жовтня 2024 року з КП «ПРИЛУЦЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» Чернігівської обласної ради до суду надійшли витребувані копії документів (а.с. 91-101). 19 листопада 2024 року за відповідними клопотаннями представника позивача адвоката Матвієнка В.М. та відповідача [PERSON] , підготовче судове засідання було відкладене на 23 грудня 2024 року. 23 грудня 2024 року з підстав неявки всіх учасників справи, підготовче судове засідання було відкладене на 27 січня 2025 року. За відповідними клопотаннями представника позивача Матвієнка В.М. та відповідача [PERSON] , підготовче судове засідання було відкладене на 03 березня 2025 та 31 березня 2025 року, відповідно. 10 березня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, пред`явленою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він, разом із його батьками [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками приватизованої квартири [ADDRESS] . Розмір часток власності кожного з них становить по 1/3 квартири. Нині, у їх фактичному користуванні перебувають наступні приміщення у житловому будинку під літ. А: №1-2 кімната, площею 18 кв.м; №1-3 кімната, площею 10.2 кв.м; №1-4 кухня, площею 6.1 кв.м; прибудова під літ. А: №1-1 коридор, площею 5.8 кв.м, №1-5 санвузол, площею 1.1 кв.м., загальною площею 41.2 кв.м., з якої житлова площа 28.2 кв.м. При цьому, кімната №1-2, площею 18 кв.м, є 1/5 частки у праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , яка була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 червня 2021 року, для можливості збільшення житлової площі у квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з цим, оскільки як він, разом із батьками, так і позивач за первісним позовом [PERSON] , мають повністю ізольовані квартири, проте не можуть розділити житло у позасудовому порядку, він був змушений звернутися до суду із вказаним зустрічним позовом. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 квітня 2025 року. Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Матвієнко В.М., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 191), у судове засідання не з`явилася. Перед початком судового засідання [PERSON] звернулася до суду із заявою про здійснення розгляду справи за її відсутності, заявлений нею первісний позов підтримала та наполягала на його задоволенні, щодо вимог зустрічного позову не заперечувала. Аналогічного характеру клопотання надійшло і від її представника - адвоката Матвієнка В.М. Позивач за зустрічним та відповідач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання також не з`явився. Перед початком судового засідання останній звернувся до суду із заявою про здійснення розгляду справи за його відсутності, заявлений ним зустрічний позов підтримав та наполягав на його задоволенні, щодо вимог первісного позову не заперечував. Відповідачі за первісним та зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 191). Звернулися до суду із заявами про здійснення розгляду справи без їх участі, щодо вимог первісного та зустрічного позовів не заперечували. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що у власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] , загальною площею - 89,8 кв.м., з якої житлова площа становить 45,2. Вказане право було набуте ними у порядку приватизації, свідченням чого є копія свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1999 року (а.с. 71 зворот, 100, 101). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 12 жовтня 2010 року, виданого Варвинською селищною радою Варвинського району Чернігівської області на підставі Рішення виконавчого комітету від 24 червня 2010 року №107, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належне на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , по 1/3 частки кожному. Загальна площа 24 кв.м., житлова площа 10,2 кв.м. (а.с. 11). Зазначена інформація узгоджується з матеріалами технічного паспорта та інвентаризаційної справи вищевказаного житлового будинку (а.с. 92-101). З технічного паспортів на обумовлені квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , вбачається, що будинок фактично поділений на дві окремі ізольовані квартири, кожна з яких має окремі входи. У подальшому, згідно із копією Договору купівлі-продажу, засвідченого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьовою-Гезердава Н.О. за №689, [PERSON] , як покупець прийняв у власність нерухоме майно, яким є 1/5 частка у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , що складає приміщення під №2-7, кімната площею 18 кв.м. (а.с. 9-10). Вказане право власності було зареєстровано у встановленому законом порядку, шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідченням чого є Витяг №260696871 від 09 червня 2021 року (а.с. 8). Як вбачається із відповіді №1333097 від 30 квітня 2025 року, нині квартира [ADDRESS] , належна позивачу [PERSON] , право власності на яку зареєстровано у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 167) вбачається, що згідно технічної інвентаризації станом на 14 березня 2024 року у фактичному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знаходиться приміщення у житловому будинку під літ. А: 1-2 кімната площею 18,0 кв.м., 1-3 кімната площею 10,2 кв.м., 1-4 кухня площею 6,1 кв.м., прибудова під літ. а: 1-1 коридор площею 5,8 кв.м., 1-5 санвузол площею 1,1 кв.м. Загальна площа кв. №1 - 41,2 кв.м., житлова площа 28,2 кв.м. У свою чергу, станом на 14 березня 2024 року у фактичному користуванні [PERSON] перебувають наступні приміщення у житловому будинку під літ. А: 2-4 кімната площею 8,9 кв.м., 2-5 кімната площею 18,0 кв.м., 2-6 коридор площею 7,2 кв.м., у прибудові під літ. а: 2-1 коридор площею 3,4 кв.м., 2-2 санвузол площею 3,4 кв.м., 2-3 кухня площею 8,9 кв.м., 2-7 кімната площею 24,2 кв.м. Загальна площа кв. №2 - 72,0 кв.м., житлова площа 51,1 кв. м. Право власності на земельну ділянку не підтверджується правовим документом. За технічними показниками об`єкт за адресою: [ADDRESS] , може бути поділено. При цьому, 1/5 частину кв. [ADDRESS] не можливо виділити, як цілий окремий об`єкт, немає окремого входу-виходу. Загальна та житлова площа по квартирі [ADDRESS] та квартирі [ADDRESS] змінилася за рахунок уточнення розмірів та приєднання (кімнати під №2-7 площею 18 кв.м. до квартири [ADDRESS] ). При приватизації кв. [ADDRESS] кожному співвласнику належало по 1/3 частки загальної площі 24 кв.м., тобто по 8 кв.м. У зв`язку з викупом [PERSON] 1/5 частки площею 18 кв.м. та уточнення розмірів по квартирі [ADDRESS] , загальна площа становить 41.2 кв.м. З цих підстав у співвласників квартири [ADDRESS] змінилися частки у спільній частковій власності: у [PERSON] змінилася частка з 1/3 на 19/100; у [PERSON] змінилася частка з 1/3 на 19/100; у [PERSON] змінилася частка з 1/3 на 31/50. Суд зважає, що наведений у технічному висновку перелік приміщень, що перебувають у фактичному користуванні сторін, співпадає з інформацією, що міститься у технічному паспорті квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , з урахуванням набуття [PERSON] 1/5 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що складає кімнату площею 18 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 листопада 2023 року №521/6487/20 (61-7945св22) право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. У постанові Верховного Суду №310/7011/17 від 28 липня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що якщо спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, то виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим у разі, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 11 жовтня 2021 року у справі №\~607/14338/19-ц, від 20 липня 2022 року у справі №\~450/2380/18. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки приміщення будинку фактично поділено на дві окремі ізольовані квартири, кожна з яких має окремі входи та інженерні комунікації, відповідним висновком підтверджується технічна можливість відповідного поділу, при якому кожній зі сторін може бути виділено відокремлені частини приміщення будинку у виді квартир із самостійним виходом, як позивач за первісним позовом [PERSON] , так позивач за зустрічним позовом [PERSON] , просять здійснити поділ з урахуванням часток, які перебувають у фактичному користуванні власників, тобто з відхиленням від розміру ідеальних часток, та, врахуванням набуття відповідачем [PERSON] , частини квартири [ADDRESS] , у виді кімнати площею 18 кв.м., що фактично сторонами визнається, то, як первісні позовні вимоги, так і зустрічні позовні вимоги слід задовольнити та поділити житловий будинок, виділивши співвласникам квартири, які перебувають у їх фактичному користуванні. Враховуючи аналогічні позиції сторін щодо відсутності потреби у розподілі судових витрат, які вказані ними у прохальних частинах позовів, суд вказане питання не вирішує. На підставі наведеного,

Outcome: approved