Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У липні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про зміну порядку користування квартирою. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] належить частки вказаної квартири, а третій особі [PERSON] частки квартири. У вказаній квартирі ізольована лише кімната [ADDRESS] площею 12,6 кв.м., якою користується відповідач, на дверях цієї кімнати встановлено замок, інші співвласники квартири доступу до цієї кімнати не мають. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2020 по справі № 335/4683/20, позов [PERSON] до [PERSON] , про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів задоволено. Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділено житлову кімнату площею 13,18 кв.м., яка позначена у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] разом з лоджією 1.60 кв.м.; у користуванні [PERSON] залишено житлову кімнату, площею 22.03 кв.м., яка позначена у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] ; в загальному користуванні сторін співвласників залишено: коридор площею 7.37 кв.м., який позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , кухню площею 6,92 кв.м., позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , коридор площею 3.80 кв.м. позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , туалет площею 1.24 кв.м., позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , ванну кімнату площею 2,94 кв.м. позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , кладову площею 0.96 кв.м., позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її з разом з її сином [PERSON] , [INFO] , до даної квартири та передати [PERSON] ключі від квартири [ADDRESS] . Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції. Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] користується всією квартирою, її пропозиції щодо надання їй у користування кімнату, виплати компенсації, продажу квартири, відхиляє, у зв`язку із чим вирішити спір у позасудовому порядку неможливо. Крім того, на час виділу відповідачу у користування кімнати взагалі такої кімнати не існувало, площа не відповідає дійсності, що підтверджується технічною документацією. Відповідно до висновку експерта №0095 від 20.05.2024, за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, визначити порядок користування спірною квартирою, відповідно до ідеальних часток співвласників, неможливо, тобто слід змінити встановлений судовим рішенням порядок користування квартирою та залишити квартиру у загальному користуванні співвласників. Посилаючись на вказані обставини, позивач у позовній заяві просить суд змінити, встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 по справі №335/4683/20, порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , залишивши квартиру у загальному користуванні співвласників, а також стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені судові витрати. Ухвалою судді від 02.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. 30.07.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що на час отримання позивачем в дар частки квартири за адресою: [ADDRESS] , їй було достеменно відомо про судовий розгляд цивільної справи №335/4683/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів. Приводом звернення [PERSON] до суду із позовом про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів, стало те, що вона з кінця вересня 2019 року не мала можливості користуватись часткою квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, та яка є єдиним місцем проживання для неї та її сина. У той час, коли власником часток квартири за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , то доступ до вказаної квартири мала лише позивач, яка є донькою [PERSON] , та яка була присутня у судових засіданнях з розгляду цивільної справи №335/4683/20. У 2024 році [PERSON] було вселено до квартири через виконавчу службу, оскільки [PERSON] відмовлялась надати доступ до квартири, та вона до теперішнього часу проживає у вказаній квартирі. На її думку позивачу та третій особі не до вподоби її приживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим між ними було укладено договір дарування частки вказаної квартири. У позовній заяві позивач зазначає, що спірна квартира складається із однієї кімнати, однак вказана квартира складається із двох житлових кімнат. У долученому позивачем до позову висновку №0095 від 20.05.2024, йде мова про інший об`єкт нерухомості, а саме про однокімнатну квартиру загальною площею 62,00 кв., жилою 12,6 кв.м. До того ж, вказаний висновок складений без огляду квартири та на підставі документів, які надані позивачем. Також, зазначила, що вона не чинить опору позивачу у користуванні квартирою, однак позивач вказаною квартирою не користується та не проживає у ній, натомість вона постійно проживає у цій квартирі, сплачує житлово-комунальні послуги. Посилаючись на викладені обставини, відповідач зазначає, що на її думку позивач не навела законних підстав для зміни встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 по справі №335/4683/20, порядку користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , рішення суду від 20.12.2022 набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, у тому числі і для позивача, яка набула право власності на частку в квартирі. 23.10.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення письмових доказів. Ухвалою суду від 13.11.2024 закрито підготовче провадження у цій справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.12.2024, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 23.04.2025, у зв`язку тим, що сторони намагались мирного врегулювати вказане питання. У судовому\~засіданні представник\~позивача \~адвокат Трачук\~Н.І.\~позовні вимоги\~підтримала та\~просила їх\~задовольнити з\~підстав,\~викладених у\~позовній заяві.\~Зазначила,\~що на\~сьогодні встановлений\~порядок користування\~квартирою не\~є справедливим,\~оскільки позивач\~з третьою\~особою поставлені\~у нерівні\~умови з\~відповідачем.\~Згідно рішення\~суду [PERSON] ,\~яка є\~власником \~частини квартири,\~користується єдиною\~ізольованою у\~квартирі кімнатою\~з лоджією,\~а [PERSON] \~разом із\~ [PERSON] ,\~яким на\~двох на\~праві власності\~належить \~частини квартири,\~вимушені користуватися\~кімнатою,\~якої не\~існує,\~оскільки наразі\~це кухня-їдальня,\~а не\~окремо ізольована\~житлова кімната.\~Перепланування вказаної\~квартири відбулось\~ще до\~постановлення Орджонікідзевським\~районним судом\~м.\~Запоріжжя рішення\~суду від\~20.12.2022,\~проте відповідачу\~станом на\~час звернення\~до суду\~з позовом\~про встановлення\~порядку користування\~квартирою не\~були відомі\~вказані обставини,\~оскільки у\~цій квартирі\~вона не\~проживала з\~моменту набуття\~права власності\~на частку\~квартири,\~і відповідно\~вона не\~була обізнана,\~що у\~квартирі здійснено\~ремонт та\~перепланування квартири,\~після чого\~в ній\~залишилася лише\~одна житлова\~кімната. Крім того, як зазначила представник позивача, її довіритель неодноразово пропонувала відповідачу сплатити вартість її частки у квартирі у розмірі 5\~000 доларів США, підбирала різні варіанти для придбання відповідачу окремої однокімнатної квартири з доплатою, проте, це питання мирним шляхом не вдалось врегулювати, оскільки відповідач відмовилась від запропонованих їй варіантів купівлі-продажу окремої квартири, а згодом їм стало відомо, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні, в якому накладено арешт на її майно, відповідно викупити її частку у квартирі [PERSON] не зможе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що вона дійсно раніше не проживала у спірній квартирі, оскільки проживала в орендованому житлі. Після того, як вона вирішила реалізувати своє право власності на частину квартири, виявила намір в ній проживати, їй в цьому здійснювались перешкоди з боку іншого співвласника [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою та визначення порядку користування нею. Судом постановлено рішення, яке набрало законної сили, яке її влаштовує у повному обсязі, тому вона не вбачає підстав для зміни порядку користування квартирою. Їй було виділено у користування найменшу кімнату з лоджією, а відтак право інших співвласників, які мають право користування більшою кімнатою, 29 кв.м., не порушується. Вона дійсно не має можливості користуватися кухнею, яка залишена у спільному користуванні співвласників, оскільки на момент її вселення кухня з іншою кімнатою, яка була виділена в користування [PERSON] , були суміщені. Їжу вона готувала раніше у коридорі, який був залишений у спільному користуванні, а наразі вона готує їжу у своїй кімнаті, в якій і проживає. Їй не було відомо на момент звернення до суду з позовом та ухвалення попереднього рішення, яким визначено порядок користування квартирою, про кількість кімнат і про перепланування квартири, оскільки вона в цій квартирі не проживала, їй чинилися перешкоди у цьому. Підтвердила, що між сторонами у справі велися переговори щодо викупу позивачем її частки у власності, проте, це в неї єдине житло, а придбати інше житло на ту суму, яку пропонує позивач, неможливо, оскільки 5000 доларів не вистачає на придбання окремого житла, більшу суму [PERSON] відмовляється їй давати за викуп частини квартири. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи те, що неявка третьої особи у справі не є підставою для відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, а також дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування частки у праві спільної часткової власності від 29.01.2024, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г., зареєстрований за №144, на праві власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді №955994 від 10.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування №144 від 29.01.2024, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Є.Г.. Третя особа у справі, [PERSON] , є власником частини вказаної квартири, на підставі договору купівлі-продажу №559 від 25.09.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вельможко Н.О. Відповідач у справі [PERSON] є власником 1/4 частини вказаної квартири, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2014 у справі №335/1283З4/13-ц. Згідно відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, загальна площа квартири [ADDRESS] складає 60,04 кв.м., житлова площа 35.21 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який було виготовлено 04.04.1997, квартира має загальну площу 60,04 кв.м., жила площа 35,21 кв.м., підсобна площа 23,23 кв.м., квартира є двокімнатною з окремими ізольованими кімнатами, одна жила кімната площею 22.03 кв.м. яка позначена у технічному паспорті під № 2, інша жила кімната 13,18 кв.м. позначена у технічному паспорті під № 8, коридор площею 7.37 кв.м. позначений у технічному паспорті під № 1, кухня площею 6,92 кв.м., позначена під № 3, коридор площею 3.80 кв.м. позначений під № 4, туалет площею 1.24 кв.м., позначений під № 5, ванна кімната площею 2,94 кв.м. позначена під № 6, кладова площею 0.96 кв.м., позначена під № 7, лоджія площею 1,60 кв.м. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 по справі № 335/4683/20, позов [PERSON] до [PERSON] , про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою) та усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів задоволено. Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користування [PERSON] виділено житлову кімнату площею 13,18 кв.м., яка позначена у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] разом з лоджією 1.60 кв.м.; у користування [PERSON] залишено житлову кімнату, площею 22.03 кв.м., яка позначена у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] ; в загальному користуванні сторін співвласників залишено: коридор площею 7.37 кв.м., який позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , кухню площею 6,92 кв.м., позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , коридор площею 3.80 кв.м. позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , туалет площею 1.24 кв.м., позначений у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , ванну кімнату площею 2,94 кв.м. позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] , кладову площею 0.96 кв.м., позначену у технічному паспорті на квартиру під [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її з разом з її сином [PERSON] , [INFO] до даної квартири та передання [PERSON] ключів від квартири [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 21.03.2023. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який виготовлено 03.09.2022 ФОП [PERSON] , який зареєстровано у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за №ТІ01:8327-4104-9768-4789, квартира має загальну площу 62 кв.м., житлова площа 12,6 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 45,9 кв.м., та складається з таких об`єктів: жила кімната 12,6 кв.м. позначена у технічному паспорті під № 5, коридор площею 9,4 кв.м. позначений у технічному паспорті під № 1, кухня-їдальня площею 29,7 кв.м., позначена під № 2, коридор площею 1,90 кв.м., позначений під № 3, санвузол площею 4,2 кв.м., позначений під № 4, комора площею 0,7 кв.м., позначена під № 6, лоджія площею 3,5 кв.м. Згідно висновку експерта №0095 від 20.05.2024 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження квартири [ADDRESS] , який складено за зверненням [PERSON] на підставі правовстановлюючої та технічної документації на квартиру, встановлено, що визначити порядок користування об`єктом нерухомого майна, відповідно до ідеальних часток співвласників, не надається за можливе. Звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну порядку користування квартирою, позивач зазначила, що визначений попереднім рішенням суду, порядок користування квартирою є несправедливим по відношенню до співвласників квартири [PERSON] та [PERSON] , коло яких змінилося після ухвалення судового рішення, крім того, згідно технічного паспорту квартири, наразі не існує кімнати яка виділена у користування [PERSON] , яка була суміщена із кухнею при переплануванні квартири. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Відповідно до\~приписів ст.\~50\~ЦПК України\~позов може\~бути пред`явлений\~спільно кількома\~позивачами або\~до кількох\~відповідачів.\~Кожен із\~позивачів або\~відповідачів щодо\~другої сторони\~діє в\~цивільному процесі\~самостійно. Участь\~у справі\~кількох позивачів\~і (або)\~відповідачів (процесуальна\~співучасть)\~допускається,\~якщо: предметом\~спору є\~спільні права\~чи обов`язки\~кількох позивачів\~або відповідачів; права\~та обов`язки\~кількох позивачів\~чи відповідачів\~виникли з\~однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки (ч. 2 ст. 50 ЦПК України). Позивачем, як одним із співвласників спірної квартири, позовні вимоги про зміну раніше визначеного судом порядку користування квартирою пред`явлені лише до одного співвласника вказаної квартири [PERSON] , при цьому співвласник квартири [PERSON] залучена позивачем до участі у справі в якості третьої особи. Проте, на думку суду, у даному випадку [PERSON] у разі не заявлення нею позовних вимог разом із [PERSON] мала би бути залучена в якості співвідповідача у справі, разом із [PERSON] , з огляду на наступне. Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (стаття 358 ЦК України). Таким чином, у разі не досягнення співвласниками нерухомого майна домовленості щодо користування об`єктом права спільної часткової власності, спір про визначення порядку користування власністю, або зміну раніше визначеного порядку користування квартирою, може бути вирішено судом, при цьому, сторонами у справі повинні бути залучені всі співвласники спірного нерухомого майна, якими у даному випадку є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Більш того, спір про встановлення порядку користування квартирою, який у даній справі позивач просить змінити, вирішувався між співвласниками спірної квартири [PERSON] та [PERSON] . Між тим, у даній справі позивачем пред`явлено вимоги лише до [PERSON] , при цьому, [PERSON] , якій до того ж, згідно попереднього рішення суду, також було виділено у користування одну із кімнат у спірній квартирі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача у справі. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Пред`явлені у цій справі позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків [PERSON] та [PERSON] , як співвласників спірної квартири, та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому [PERSON] не було залучено співвідповідачем, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають через неналежний склад відповідачів у справі. Втім, позивач не позбавлена можливості повторно звернутися з таким позовом до належного кола відповідачів.

Outcome: dismissed