Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У грудні 2024 року представник ТОВ «ЕЙС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 822535427 від 29.10.2021 у розмірі 26515,70 грн та судових витрат у розмірі 8422,40 грн. Позовну заяву мотивує тим, що 29.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 822535427 у формі електронного документа. На виконання умов договору первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 6500,00 грн. проте відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі низки договорів факторингу. Так, первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відступлено право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та витягу з реєстру прав вимоги № 165 від 21.12.2021. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 та витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024. 07.11.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 0711/24/Е, за яким позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача станом на дату подання позовної заяви становить 26515,70 грн, з яких: 6500,00 грн - заборгованість за кредитом та 20015,70 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 822535427 у формі електронного документа. На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в розмірі 6500,00 грн на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується копіями платіжних доручень та випискою з рахунку. Судом також встановлено, що право вимоги за кредитним договором № 822535427 від 29.10.2021 було відступлено: 21 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та витягу з реєстру прав вимоги № 165 від 21.12.2021. 23 лютого 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 та витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024. 07 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ "ФК "ЕЙС" на підставі договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024, реєстру боржників та акту прийому-передачі реєстру боржників від 07.11.2024. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 822535427 від 29.10.2021 станом на дату подання позовної заяви становить 26515,70 грн, яка складається з: 6500,00 грн - заборгованість за кредитом; 20015,70 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором є обґрунтованим та відповідає умовам укладеного договору. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Враховуючи, що кредитором умови кредитного договору виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЕЙС» заборгованість в сумі 26 515,70 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою та актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи та обсягу наданих послуг, суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу розумною та співмірною, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача..

Outcome: approved