Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У січні 2025 року позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» в особі представника Дорошенко М. А. звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22031000432183 від 29.10.2020 у розмірі 96\~128,72 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що 29.10.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22031000432183. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №28/03/2024, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до суду борг за кредитним договором складає 96\~128,72 грн, з яких: 54\~277,70 грн заборгованість по тілу кредиту; 1,02 грн заборгованість по відсоткам; 41\~850,00 грн заборгованість по комісії. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Ухвалою судді від 09.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання свого представника не направив. У позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 29.10.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22031000432183 (а.с.135). Відповідно до п. 3.6 договору відповідач при підписанні договору підтвердив, що банк надав всю передбачувану чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту, ознайомлений та згодний з умовами УДБО та погоджується з тим, що договір з боку банку укладається шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитку печатки банку та підпису уповноваженої особи банку. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 55\~800, 00 грн зі строком кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту 29.10.2025; цільове призначення: споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 29.10.2020 по 27.02.2022 - 5% від суми кредиту, з 28.02.2022 по 28.052023 4% від суми кредиту, з 29.05.2023 по 28.08.2024 3% від суми кредиту, з 29.08.2024 по 29.10.2025 1,95% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредиту є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Відповідно до п.4 договору визначено графік платежів/розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором. Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 29.10.2020 по 27.03.2024 вбачається рух коштів (а.с.18-111). Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №22031000432183 від 29.10.2020, укладеним між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] станом на 27.03.2024, згідно з яким заборгованість складає 96\~128,68 грн, з яких: 54\~277,70 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,98 грн заборгованість по відсоткам; 41\~850,00 грн заборгованість по комісії (а.с.114-116). 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», як клієнтом, та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», як фактором, укладено договір факторингу №28/03/2024 (а.с.120-123). Згідно з п. 1.1 договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за оплату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договором (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком 1. П. 1.2 договору передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, Фактор заміняє Клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до п. 6.2.2 договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до Додатку №3 до даного договору в день підписання Договору та набрання ним чинності. Пунктом 6.6 договору факторингу передбачено, що фактор протягом 10 робочих днів з моменту переходу до фактора права вимоги зобов`язаний письмово повідомити боржників про відступлення права вимоги за формою згідно Додатку №5 до цього Договору або в інший спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про внесення змін до деяких змін до деяких Законів України щодо захисту споживачів при врегулюванні простроченої заборгованості» (а.с.121 зворот). Відповідно до п. 7.1 договору фактор здійснює фінансування клієнта у спосіб визначений ч. 1 ст. 1084 ЦК України шляхом купівлі у нього права грошової вимоги. В якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 10\~200\~233,00 грн без ПДВ за плату. Згідно з п. 7.2 договору фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми в день підписання Договору та Акту приймання-передачі прав вимог. Відповідно до платіжної інструкції №6041 від 28.03.2024 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплатило АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» кошти у сумі 10\~200\~233,00 грн згідно з договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 (а.с.133). В цей же день, 28.03.2024 акт приймання передачі Реєстру боржників від 28.03.2024 до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 та акт приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 були підписані ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (а.с.129,130). Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22031000432183 від 29.10.2020 у сумі 96\~128,72 грн, з яких: 54\~277,70 грн тіло кредиту; 1,02 грн нараховані проценти; 41\~850,00 грн заборгованість по комісії (а.с.113). Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за кредитним договором №22031000432183 від 29.10.2020 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» повідомило відповідача шляхом направлення на адресу відповідача зазначену при укладенні кредитного договору адвокатську вимогу про сплату заборгованості у розмірі 96\~128,72\~грн\~(а.с.16). Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач, крім вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами, заявляє вимогу щодо стягнення заборгованості за комісією у сумі 41\~850,00 грн. Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладення відповідачем договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. З розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 29.10.2020 по 27.03.2024 відповідачу була нарахована комісія за обслуговування кредиту на загальну суму 85\~932,00 грн і кошти, які вносив відповідач на погашення кредиту були зараховані в тому числі і на її погашення (44\~082,00 грн). Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 суд зробив висновок, що: «Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так, в кредитному договорі не зазначено за які саме послуги з обслуговування кредиту встановлена комісійна винагорода від суми кредиту. Отже, суд не може пересвідчитися чи належать такі послуги до оплатних чи безоплатних послуг, наданих банком, тобто позивачем не доведена правомірність нарахування комісії за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів на сплату комісії за обслуговування кредиту у загальній сумі 44\~082,00 грн, зараховує ці кошти на погашення тіла кредиту, тому стягує з відповідача заборгованості у загальній сумі 10\~196,72 грн, з яких: 10\~195,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 1,02 грн заборгованість за процентами, у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по комісії у сумі 41\~850,00 грн - відмовляє. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 256,95 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору про надання правової допомоги №43453613 від 18.09.2024, укладеному між клієнтом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Дорошенко М. А., предметом договору є надання юридичної допомоги (правничої допомоги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1) (а.с.117-119). 18.12.2024 між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Дорошенко М. А. укладено додаткову угоду №22031000432183 до Договору №43453613 про надання правової допомоги від 18.09.2024, якою розширено п. 1. Предмет договору, доповнено п. 4 Порядок здійснення розрахунків (а.с.128). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко\~М. А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості розмір витрат на правничу допомогу складає 6000,00\~грн (а.с.116). Суду надано Акт №22031000432183 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 18.12.2024, згідно з яким адвокатом надано клієнту правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000,00 грн (а.с.17). Платіжною інструкцією №7492 від 25.12.2024 підтверджується сплата за послуги адвоката згідно з Договором №43453613 від 18.09.2024 у розмірі 6000,00 грн (а.с.132). Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання\~розподілу судових\~витрат,\~суд має\~з`ясувати склад\~та розмір\~витрат,\~пов`язаних з\~оплатою правової\~допомоги.\~На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг та\~ін.),\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних із\~наданням правової\~допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну\~правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 636,45 грн.

Outcome: partial