Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості на загальну суму 137\~248,44 грн., до якої входять заборгованість за наступними кредитними договорами: - кредитним договором № 23034-03/2024 від 19 березня 2024 року укладеним з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», на загальну суму 23\~643,8 грн, яка складається з 8223,8 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 15\~420 грн. заборгованості за відсотками; - кредитним договором № 28255-03/2024 від 23 березня 2024 року також укладеного з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», на загальну суму 10\~062,5 грн, з яких 3500 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6562,5 грн. заборгованість за відсотками; - кредитним договором № 48079-03/2024 від 28 березня 2024 року укладеним з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на загальну суму 17\~600 грн, яка складається заборгованості за основною сумою боргу в сумі 4400 грн. та заборгованості за відсотками 13\~200 грн.; - кредитним договором № 48504-03/2024 від 28 березня 2024 року також укладений з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на загальну суму 10\~400 грн, з яких заборгованості за основною сумою боргу складає 2600 грн. та заборгованості за відсотками 7800 грн.; - кредитним договором № 5386578 від 03 квітня 2024 року укладений з ТОВ «МІОЛАН», на загальну суму 14\~367,5 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9532,25 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 805 грн. заборгованість за комісією та 530,25 грн. сума заборгованості за неустойкою; - кредитним договором № 103722162 від 05 квітня 2024 року укладений з ТОВ «МІОЛАН», на загальну суму 5984,5 грн., з яких 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2754,5 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 230 грн. заборгованість за комісією та 2000 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня); - договором позики № 79265357 від 01 квітня 2024 року укладений з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», на загальну суму 17\~726,5 грн., з яких 5500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1237,5 грн. сума заборгованості за відсотками, 10\~989 грн. сума заборгованості за пенею; - договором позики № 2262821 від 05 квітня 2024 року укладений з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», на загальну суму 20\~317,5 грн., з яких 6450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 967,5 грн. сума заборгованості за відсотками, 12\~900 грн. сума заборгованості за пенею; - кредитним договором №13550089 від 23 березня 2024 року укладений з ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС», на загальну суму 17\~146,14 грн., з яких 9779,05 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6865,09 грн. сума заборгованості за процентами та 502 грн. сума заборгованості за комісією. Позивач також зазначив, що 29 липня 2024 року між ТОВ ФК\~«ЄАПБ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладений договір факторингу №29072024, за умовами якого право до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами №23034-03/2024 та №28255-03/2024 від 19 та 23 березня 2024 року укладені між первісним кредитором із відповідачкою. Крім цього, у відповідності до договору факторингу №25072024 від 25 липня 2024 року укладеного між ТОВ ФК\~«ЄАПБ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», останнє відступило позивачу право грошової вимоги за кредитними договорами №48079-03/2024 та № 48504-03/2024 укладені із відповідачкою 28 березня 2024 року. Також, позивач послався на те, що відповідно до договору факторингу №30072024/2 укладеного 30 липня 2024 року між ним та ТОВ «МІОЛАН», останнє передало ТОВ ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги за кредитними договорами №5386578 від 03 квітня 2024 року та №103722162 від 05 квітня 2024 року укладені між первісним кредитором із відповідачкою [PERSON] . Окрім цього, згідно з договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткових угод до вказаного договору факторингу, а саме : №2 від 28.07.2021 року, №7 від 13.06.2022 року, №34 від 19.08.2024 року №37 від 25.09.2024 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ ФК «ЄАПБ» право вимоги за договорами позики, в т.ч. і відносно договорів №79265357 від 01 квітня 2024 року та №2262821 від 05 квітня 2024 року укладених із відповідачкою [PERSON] . Також, позивач послався на те, що 12 вересня 2024 року між ТОВ ФК\~«ЄАПБ» та ТОВ «КРЕДІПЛЮС» укладений договір факторингу №12092024, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і відносно договору №135089 від 23 березня 2024 року укладеного із [PERSON] . Оскільки, [PERSON] на порушення умов вищевказаних договорів, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитів та сплатити відсотків не виконує, за нею утворилася заборгованість на загальну суму 137\~248,44 грн., яку позивач, як правонаступник первісних кредиторів, просив стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2025 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали та позовної заяви з додатками було надіслано відповідачці. Відповідачка [PERSON] скористувавшись своїм правом подала відзив на позовну заяву в якому послалася на те, що через ведення військового стану в Україні, для неї настали форс-мажорні обставини, через які вона не спроможна виконувати покладені на неї зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними. Відтак, вважає що покладені на неї кредитором штрафні санкції (неустойка, пеня) за несвоєчасне виконання нею зобов`язань під час дії воєнного стану є необґрунтованим, у зв`язку із чим просила врахувати вказане під час ухвалення рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 19 березня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №23034-03/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 9000 грн., строком на 100 днів, до 26.06.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредиту. Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачкою 19 березня 2024 року, шляхом використання одноразового ідентифікатора W1563. У вказаному договорі також зазначені анкетні та паспортні дані позичальниці [PERSON] , її РНОКПП, номер мобільного телефону, номер банківської картки [NUMBER] хх-хххх-7781, на який банком було перераховані кредитні кошти, що у свою чергу підтверджує факт укладення відповідачкою з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» кредитного договору в електронній формі. (а.с. 17-20). У відповідності до розрахунку наданого позивачем за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 23034-03/2024 від 19 березня 2024 року на загальну суму 23\~643,8 грн, яка складається із 8223,8 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 15\~420 грн. заборгованості за відсотками. (а.с. 17-20). Також, 23 березня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №28255-03/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 3500 грн., строком на 100 днів, до 30.06.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредиту. Кредитний договір\~був підписаний\~відповідачкою шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора W6827. У вказаному договорі також містяться анкетні та паспортні дані позичальниці [PERSON] , її РНОКПП, номер мобільного телефону, номер банківської картки [NUMBER] хх-хххх-5478, на який банком було перераховані кредитні кошти, що у свою чергу підтверджує факт укладення відповідачкою з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» кредитного договору в електронній формі. (а.с. 24-29). У відповідності до розрахунку наданого позивачем за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 28255-03/2024 від 23 березня 2024 року укладеним, на загальну суму 10\~062,5 грн, з яких 3500 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6562,5 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 30). 29 липня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклало із ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу №29072024, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників в т.ч. і відносно відповідачки [PERSON] . Відповідно до\~акту прийому-передачі\~реєстру боржників\~від 29\~липня 2024\~року та\~витягом з\~реєстру боржників\~за [PERSON] , рахується заборгованість за кредитним договором №23034-03/2024 загальну суму 23\~643,8 грн, яка складається із 8223,8 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 15\~420 грн. заборгованості за відсотками, та за кредитним договором на загальну суму 10\~062,5 грн, з яких 3500 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6562,5 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 34-35). Судом також встановлено 28 березня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договори про надання фінансового кредиту №48079-03/2024 та 48079-03/2024, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 4400 грн. та 2600 грн., відповідно, строком на 120 днів, строком до 25.07.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на день у межах строку кредиту. У вказаних договорах також містяться анкетні та паспортні дані позичальниці [PERSON] , її РНОКПП, номер мобільного телефону, номер банківської картки [NUMBER] хх-хххх-5478, на який банком було перераховані кредитні кошти. Вказані кредитні договори також підписані відповідачкою шляхом використання одноразових ідентифікаторів W1566 та [NUMBER] , що у свою чергу підтверджує факт укладення між нею з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» кредитних договорів у електронній формі. (а.с. 38-41, 45-48). Як вбачається з розрахунків наданих позивачем, за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за кредитним договором №48079-03/2024 на загальну суму 17\~600 грн, яка складається заборгованості за основною сумою боргу в сумі 4400 грн. та заборгованості за відсотками 13\~200 грн., а за кредитним договором №48504-03/2024 на загальну суму 10\~400 грн, з яких заборгованості за основною сумою боргу складає 2600 грн. та 7800 грн. заборгованості за відсотками. (а.с. 44, 50). Відповідно до договору факторингу №25072024 від 25 липня 2024 року укладеного між ТОВ ФК\~«ЄАПБ» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», останнє відступило позивачу право грошової вимоги за кредитними договорами №48079-03/2024 та № 48504-03/2024 укладені із відповідачкою 28 березня 2024 року. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 25 липня 2024 року та витягом з реєстру боржників, підтверджується розмір заборгованість за вказаними кредитними договорами, який рахується за відповідачкою у сумі 17\~600 грн. та 13\~200 грн., відповідно. (а.с. 51-55). Також судом встановлено, що 23 березня 2024 року між ТОВ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5386578, у відповідності до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 3500 грн., строком на 345 днів, до 14.03.2025 року, зі сплатою відсотків у розмірі 730 відсотків річних (п.п.1.2-1.4, п.1.5.2 Договору). Згідно п.4.2 Договору у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку), Кредитодавець починаючи з наступного дня за датою спливу строку сплати чергового платежу, з Графіку платежів, має права (не обов`язок) нарахувати проценти за ставкою 912,5 відсотків річних. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання зобов`язань передбачених пп.4.1. 4.2 цього Договору не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту (п.4.3. Договору). Пунктом 1.5.1 Договором передбачена комісія яка становить 805 грн. та нараховується за ставкою 23 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с. 58-64). У свою чергу кредитний договір був підписаний відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора 586331. У вказаному договорі та заявки на отримання кредиту містяться анкетні та паспортні дані позичальниці [PERSON] , її РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна пошта, номер банківської картки [NUMBER] хх-хххх-5478, на який банком було перераховані кредитні кошти, що у свою чергу підтверджує факт укладення відповідачкою з ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору в електронній формі. (зворот а.с.64-65). Втім, відповідачка умови даного кредитного договору не виконала, а саме не здійснила погашення кредиту та відсотків за його використання, в результаті чого, за нею рахується заборгованість на загальну суму 14\~367,5 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9532,25 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 805 грн. заборгованість за комісією та 530,25 грн. сума заборгованості за неустойкою. (а.с.73). Окрім цього, 05 квітня 2024 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» був укладений інший договір про споживчий кредит №103722162, у відповідності до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 1000 грн., строком на 345 днів, строком до 16.03.2025 року, зі сплатою відсотків у розмірі 912,5 відсотків річних. Комісія за надання кредиту становить 230 грн. та нараховується за ставкою 23 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.2-1.4, п.1.5.1, п.1.5.2 Договору). За змістом договору вбачається, що він підписаний відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора 600631. У вказаному договорі, в т.ч. заявки на отримання кредиту також містяться анкетні та паспортні дані позичальниці [PERSON] , її РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна пошта, номер банківської картки [NUMBER] хх-хххх-5478, на який банком було перераховані кредитні кошти, що у свою чергу підтверджує факт укладення відповідачкою з ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору в електронній формі. (зворот а.с.74-81). Оскільки відповідачка умови даного кредитного договору не виконала, за нею рахується заборгованість на загальну суму 5984,5 грн., з яких 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2754,5 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 230 грн. заборгованість за комісією та 2000 грн. сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). (а.с.87). Відповідно до договору факторингу №30072024/2 укладеного 30 липня 2024 року між позивачем та ТОВ «МІОЛАН», останнє передало ТОВ ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги за кредитними\~договорами №5386578\~від 03\~квітня 2024\~року та\~№103722162\~від 05\~квітня 2024\~року укладені\~між первісним\~кредитором із\~відповідачкою [PERSON] (а.с.69-70). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №1 та №2 від 30 липня 2024 року та витягом з реєстру боржників вбачається, що позивач набув право вимоги до за договорами №5386578\~від 03\~квітня 2024\~року та\~№103722162\~від 05\~квітня 2024\~року на\~вказані вище\~суми заборгованості. (а.с.71-72, 85-86). Окрім цього, судом встановлено, що між ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено було укладено договір про споживчий кредит №135089, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 10\~667 грн., строком на 98 днів, строком до 29.06.2024 року. У відповідності до п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 2666,75 грн., що нараховується та підлягає сплаті в день укладання цього Договору за ставкою 25 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника. Денна процентна ставка складає 1,0930 % в день (п. 2.7.1 Договору). (а.с.120-124). 12 вересня 2024 року між ТОВ ФК\~«ЄАПБ» та ТОВ «КРЕДІПЛЮС» був укладений договір факторингу №12092024, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і відносно договору №135089 від 23 березня 2024 року укладеного із [PERSON] (а.с.125-126). З витягу з Реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги від 12 вересня 2023 року вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 135089 становить 17\~146,14 грн., з яких 9779,05 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6865,09 грн. сума заборгованості за процентами та 502 грн. сума заборгованості за комісією. (а.с. 128). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Первісні кредитори виконали свої зобов`язання за вище вказаними договорами позики та надали відповідачці кредитні кошти згідно із умовами договорів. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка з метою отримання кредитних коштів пройшла реєстрацію на сайті первісних кредиторів, шляхом заповнення відповідних заявок на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, що у свою чергу свідчить про його ознайомлення з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. ст.641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Крім того, зі змісту договорів позики вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму позики, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідачка погодилася на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договорів, в тому числі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитними договорами відповідачка не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Розмір заборгованості, який просить стягнути позивач за кредитними договорами №23034-03/2024, №28255-03/2024, №48079-03/2024, №48504-03/2024, №5386578, № 103722162 та №13550089 відповідає умовам вказаних договорів. А відтак, вимоги позивача, як правонаступник первісних кредиторів, про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за даними договорами в частині тіла кредитів та відсотків за користування кредитами підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо нарахування комісії за кредитними договорами слід зазначити про наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Як визначено ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», нарахування комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, включається до загальних витрат за споживчим кредитом. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 рок у№ 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Аналізуючи умови кредитних договорів №5386578, № 03722162 та №13550089, суд приходить до висновку про правомірність дій позивача щодо нарахування заборгованості з включенням комісії, оскільки укладеним між первісними кредиторами та відповідачкою кредитних договорів передбачено сплату комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договорами позики №79265357 від 01 квітня 2024 року та №2262821 від 05 квітня 2024 року слід зазначити про наступне. Отже,\~судом встановлено,\~що 01\~квітня 2024\~року між\~ТОВ «ФК\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір позики\~№79265357,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачка отримала\~кредит у\~сумі 5500\~грн.,\~строком на\~30\~днів,\~до 30.04.2024\~року,\~зі сплатою\~відсотків у\~розмірі 2,7\~%\~на день\~від суми\~позики. (а.с.94-95). 05 квітня 2024 року ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачка [PERSON] уклали також договір позики №2262821, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 6450 грн., строком на 30 днів, 05.05.2024 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,7 % на день від суми позики. (а.с.107-108). Вказані договори\~позики підписані\~електронним підписом\~позичальника,\~шляхом використання\~одноразових ідентифікаторів.\~У договорах\~також зазначені\~анкетні та\~паспортні дані\~позичальника \~ [PERSON] ,\~її РНОКПП,\~номер мобільного\~телефону,\~електронна адреса,\~номер банківської\~картки [NUMBER] хх-хххх-5478,\~на який\~банком було\~перераховані кредитні\~кошти,\~що у\~свою чергу\~підтверджує факт\~укладення відповідачкою\~з ТОВ\~«ФК «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~кредитних договорів\~у електронній\~формі. (а.с. 94-95, 107-108). 14 червня 2021 року між ТОВ ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржників первісного кредитора» (а.с.98-100). Додатковими угодами №2\~від 28.07.2021\~року,\~№7\~від 13.06.2022\~року,\~№34\~від 19.08.2024\~року №37\~від 25.09.2024\~року, вносились зміни до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 25 вересня.2024 включно (а.с. 101-103). Згідно з реєстром прав вимоги № 29 від 19.08.2024 року до договору факторингу 14/06/21 від 14 червня 2021 року від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2262821\~від 05\~квітня 2024\~року на загальну суму 20\~317,5 грн., з яких 6450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 967,5 грн. сума заборгованості за відсотками, 12\~900 грн. сума заборгованості за пенею. (а.с.113). Крім цього, як вбачається з реєстру прав вимоги № 32 від 25.09.2024 року до договору факторингу 14/06/21 від 14 червня 2021 року від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №79265357 від 01\~квітня 2024\~року на загальну суму 20\~317,5 грн., з яких 6450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 967,5 грн. сума заборгованості за відсотками, 12\~900 грн. сума заборгованості за пенею. (а.с.113). Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012). Як випливає з матеріалів справи, право вимоги до [PERSON] за договорами позики № 79265357\~та №\~103722162\~від 01\~та 05\~квітня 2024\~року перейшло\~до позивача згідно договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Тобто, на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року грошові зобов`язання [PERSON] за вказаними договорами позики №79265357 та № 103722162 від 01 та 05 квітня 2024 року ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цими договорами. Суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог. Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати позивачу, а саме ТОВ ФК «ЄАПБ». Тобто, позивач як правонаступник ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року не міг передбачити, що 01 та 05 квітня 2024 року будуть укладатися спірні договори позики з відповідачкою. Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, однак наведене стосується майбутніх вимог лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги де боржником зазначена [PERSON] , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатками до договору та його невід`ємною частиною. Враховуючи, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не доведено факту переходу права вимоги до відповідачки за договорами позики №79265357 та № 103722162 від 01 та 05 квітня 2024 року від первісного кредитора ТОВ «МШФД», то у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за вказаними договорами позики №79265357 та № 103722162 слід відмовити. Щодо стягнення неустойки за кредитними договорами слід зазначити про наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А отже, встановлено, що неустойка (штраф, пеня) сплата яких передбачена договором, нараховані позивачем під час дії в Україні воєнного стану. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки суми штрафних санкцій за договором № 5386578 від 03 квітня 2024 року у розмірі 530,25 грн. та за договором №103722162 від 05 квітня 2024 року у розмірі суперечать вимогам закону та задоволенню не підлягають. Зважаючи на те, що відповідачкою не оспорюється факт отримання кредитних коштів від первісних кредиторів та з урахуванням того, що на день розгляду справи не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині погашення заборгованості по спірними кредитними договорами суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 96\~674,19 грн., а саме за: - договором\~№ 23034-03/2024\~від 19\~березня 2024\~року укладеним\~з ТОВ\~«СТАР ФАЙНЕНС\~ГРУП»,\~на загальну\~суму 23\~643\~,8 грн., яка складається з 8223,8 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 15\~420 грн. заборгованості за відсотками; - договором № 28255-03/2024 від 23 березня 2024 року укладеним з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», на загальну суму 10\~062,5 грн, з яких 3500 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6562,5 грн. заборгованість за відсотками; - договором № 48079-03/2024 від 28 березня 2024 року укладеним з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на загальну суму 17\~600 грн, яка складається заборгованості за основною сумою боргу в сумі 4400 грн. та заборгованості за відсотками 13\~200 грн.; - договором № 48504-03/2024 від 28 березня 2024 року також укладений з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на загальну суму 10\~400 грн, з яких заборгованості за основною сумою боргу складає 2600 грн. та заборгованості за відсотками 7800 грн.; - договором № 5386578 від 03 квітня 2024 року укладений з ТОВ «МІОЛАН», на загальну суму 13\~837,25 грн., з яких 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 9532,25 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 805 грн. заборгованість за комісією; - договором №103722162 від 05 квітня 2024 року укладений з ТОВ «МІОЛАН», на загальну суму 3984,5 грн., з яких 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2754,5 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 230 грн. заборгованість за комісією; - договором №13550089 від 23 березня 2024 року укладений з ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС», на загальну суму 17\~146,14 грн., з яких 9779,05 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6865,09 грн. сума заборгованості за процентами та 502 грн. сума заборгованості за комісією. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідачки слід стягнути на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2132,84 грн. (70,43%*3028 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial