Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

17.04.2025 [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно заінтересованої особи [PERSON] строком на 6 місяців шляхом покладення на нього наступних обов`язків: заборони наближатись на відстань менше 300 м до місця її фактичного проживання ( [ADDRESS] ); заборони вести телефонні переговори із нею або контактувати із заявницею через третіх осіб або через інші засоби зв`язку; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись із нею. У обгрунтування заяви зазначено, що 14.03.2022 між [PERSON] та [PERSON] зареєструваний шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 245. Від спільного проживання подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . На даний час заявниця, її син від попереднього шлюбу та спільна малолітня дитина від шлюбу із [PERSON] проживають у будинку [ADDRESS] , належному [PERSON] на праві приватної власності, на підставі витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності № 389997146 [PERSON] вчиняє стосовно заявниці домашнє насильство, у зв`язку із чим останній рік вона потерпає від психологічного та фізичного насильства з його сторони, зокрема це проявляється у образах нецензурними словами, погрозами побиття, приниженням, знущанням тощо. Посилює його агресивний стан зловживання алкогольних напоїв. У стані алкогольного сп`яніння [PERSON] не контролює свої дії, завдає шкоду майну, недбало ставиться до майна, застосовує відносно заявниці психологічне та інколи фізичне насильство. На переконання заявниці вірогідність продовження та вчинення насильства її чоловіком щодо неї, може мати настання тяжких наслідків щодо стану її здоров`я, вжиті поліцією та судом заходи стосовно [PERSON] , виявились неефективними. Зазначає про намір розірвати шлюб із чоловіком, оскільки подальше сімейне життя є не можливим внаслідок вчинення домашнього насильства. Протягом 2024 року [PERSON] неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів щодо вчинення домашнього насильства стосовно неї, проте поведінка [PERSON] не змінилась, він упевнений у свої безкарності. Останньому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність таких. У судове засідання заявниця не з`явилась, надала суду заява про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити її заяву. Оскільки із змісту заяви слідує, що заявниця переконана про вірогідність загрози подальшого насильства стосовно неї, суд постановив справу розглядати без її участі У судове засідання заінтересована особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису, [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду заяви, не з`явився. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України). Інших заяв, клопотань суду не надходило. Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.09.2024 постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука по справі № 524/10505/24 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Під час розгляду справи № 524/10505/24 судом установлено, що 09.09.2024 о 17:30\~ [PERSON] , перебуваючи за місцем проживання [PERSON] за адресою:\~буд. [ADDRESS] з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, а саме ображав її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.\~ 30.10.2024 постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука по справі № 524/10399/24, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Під час розгляду справи № 524/10399/24 судом установлено, що 08.09.2024 о 19:00 [PERSON] в [ADDRESS] , вчинив насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру відносно своєї тещі [PERSON] , що полягали в погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч.1\~ст. 173-2 КУпАП. Крім того, 09.09.2024 о 13:19 [PERSON] в [ADDRESS] вчинив насильство у сім`ї, а саме: умисні дії фізичного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , що полягали у завданні ляпаса, внаслідок чого могло бути завдано шкоду фізичному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч.1\~ст. 173-2 КУпАП. 09.03.2025 працівником поліції складений терміновий заборонний припис серії АА № 587471 терміном на 3 доби про вчинені домашнього насильства стосовно [PERSON] , що полягає у вчиненні психологічного насильства, а саме: здійсненні психологічного тиску та приниження, погрози фізичної розправи. У заяві заявниця зазначає, що після спливу строку дії термінового заборонного припису агресія її чоловіка посилилась, продовжується психологічний тиск з його боку та погрози застосування фізичного насильства. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно пунктів 3, 14, 17 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно частини 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно пункту 3 частини 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. За змістом частини 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 ст. 76 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 по справі № 754/11171/19 зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. З огляду на вказані обставини, які свідчать про доведення вчинення [PERSON] домашнього насилля відносно своєї дружини, суд приходить до висновку про задоволенню заяви. Ст.\~350-6 ЦПК України\~передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. З урахуванням доводів та обґрунтування заяви, з огляду на встановлені обставини, суд, приходить до висновку про наявність обґрунтованих ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому з метою захисту її прав та інтересів слід видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців, встановивши наступні заходи обмеження прав та поклавши на нього обов`язки: заборони наближатись на відстань ближче ніж 300 м. до місця фактичного проживання заявниці; заборони вести телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також розшукувати її, якщо вона за власним бажання перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею. Оцінюючи ризики та повідомлені заявницею обставини, саме таких запобіжних заходів буде достатньо для запобігання продовження вчинення домашнього насильства відносно постраждалої особи. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved