Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить винести рішення, яким встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що його мати [PERSON] , яка після розірвання шлюбу поновила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] , одружилася [INFO] із [PERSON] , внаслідок чого їй присвоєне прізвище [PERSON] . За життя мати заявника та вітчим набули у право власності на будинок [ADDRESS] . Після смерті матері її частина будинку була успадкована трьома спадкоємцями першої черги в рівних частках. Після смерті матері заявник переїхав на постійне місце проживання до вітчима, так як останній в силу свого похилого віку та хронічних захворювань, потребував постійного догляду та піклування. З січня 2013 року по час смерті вітчима, він постійно проживав разом з ним в будинку [ADDRESS] однією сім`єю, вели спільне господарство, заявник піклувався про вітчима, купував продукти та речі, готував їжу, прибирав в будинку та на присадибній ділянці, підтримував будинок в належному санітарному стані, проводив поточні ремонтні роботи, тобто були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину будинку [ADDRESS] . Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті вітчима та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом усно роз`яснено про те, що так як [PERSON] є не рідним сином, а пасинком, йому необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги заяви та просить її задовольнити, розгляд справи проводити без участі заявника. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечила проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до витягу з реєстру Кропивницької територіальної громади [PERSON] зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого значиться [PERSON] . Остання 13 березня 1985 року одружилася із [PERSON] , внслідок чого їй присвоєне прізвище [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] 21.10.1997 набули у право власності будинок [ADDRESS] відповідно до договору міни посвідченого державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Тепляковим В.М., зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 13.11.1997, записано в реєстрову книгу за №261/2. [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 06.02.2006 зроблено відповідний актовий запис №64. [PERSON] помер [INFO] , про що Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 30.01.2028 складено відповідний актовий запис №53. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та копії спадкової справи №21/2018, заведеної Першою знам`янською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, після смерті [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва звернувся пасинок [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Згідно з довідкою голови квартального комітету №5 м. Знам`янка №32 від 07.04.2025, [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] спільно зі своїм вітчимом [PERSON] з 2013 року до дня смерті останнього [INFO] , вели спільне господарство. Свідки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] проживав в будинку разом зі своєю дружиною [PERSON] . Остання померла в 2006 році та її син [PERSON] почав часто приїздити до вітчима, а з 2013 року в зв`язку з погіршенням здоров`я вітчима переїхав до нього на постійне місце проживання, де жив до дня його смерті. [PERSON] проводив поточні роботи будинку та іншого майна, займався господарством та городом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасника справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268ЦКУкраїни підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. З огляду на досліджені в судовому засіданні письмові докази, враховуючи що встановлення факту спільного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право та підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved