Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з теплової енергії та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував за спожиті послуги з теплової енергії, в зв`язку з чим за період з 01.02.2015 р. по 30.09.2024 року утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), гарячого водопостачання та абонплати в сумі 83599 грн. 87 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 664 грн. 64 коп., плати за функціонування ГВП в сумі 334 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 1457 грн. 78 коп. та інфляційне збільшення боргу в сумі 4120 грн. 44 коп. Просить стягнути заборгованість в загальній сумі 90176 грн.86 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 14 лютого 2025 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, клопотання та заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 161 від 31.03.2021 ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 21). Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до інформації на запит МЄІРЦ воасником особового рахунку [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] є [PERSON] , користується послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з теплової енергії, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачує, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем за період 01.02.2015 р. по 30.09.2024 року складає: за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), гарячого водопостачання та абонплати в сумі 83599 грн. 87 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 664 грн. 64 коп., плати за функціонування ГВП в сумі 334 грн.13 коп. (а.с.9-16). Зазначена заборгованість підтверджується відомістю розрахунків за період з 01.02.2015 р. по 30.09.2024 р. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ\~від 21\~серпня 2019\~року за\~№830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у нього виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачем не надано доказів та не наведено обґрунтувань на спростування позиції позивача. Відповідно до розрахунків, 3% річних становить 1457 грн 78 коп., інфляційне збільшення боргу\~4120 грн 44 коп. (а.с.17-18). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.02.2015 р. по 30.09.2024 року: за надані послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення), гарячого водопостачання та абонплати в сумі 83599 грн. 87 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 664 грн. 64 коп., плати за функціонування ГВП в сумі 334 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 1457 грн. 78 коп. та інфляційне збільшення боргу в сумі 4120 грн. 44 коп. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 квітня 2020 року в справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved