Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

20.01.2025 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона [INFO] народила дочку, яку назвала [PERSON] , з її слів записала на прізвище матері як [PERSON] із зазначенням по батькові біологічного батька - [PERSON] . На даний час неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилося повних 9 років. Біологічним батьком неповнолітньої дитини є громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець та мешканець с. Мала Павлівка Охтирського району Сумської області, працевлаштований у ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», учасник бойових дій приймав участь у АТО. Вона не розповідала неповнолітній дочці всю правду про біологічного батька з метою уникнення зайвої психологічної травми. На даний час донька досягла того рівня розвитку коли може знати всю правду про свого рідного біологічного батька. Окрім того, визнання справжнього батьківства обумовлено необхідністю визначення аліментних стягнень на утримання неповнолітньої дитини, забезпечення її навчання та подальшого розвитку. На даний час позивачка з відповідачем відносини не підтримує, спільного побуту та господарства не веде, малолітня [PERSON] проживає разом матір`ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] достовірно відомо, що батьком дитини є саме він. Посилаючись на те, що батьком народженої нею дитини є саме відповідач, у зв`язку з чим він зобов`язаний нести витрати на її утримання. Позивачка просила визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму особи відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти визнання батьком дитини та стягнення з нього аліментів. Представник третьої особи в судове засідання не заявився про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вислухавши позиції представника позивача та відповідача, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] позивачка народила доньку [PERSON] , батьком якої у відповідності до вимог ч. 1 ст.\~135\~СК України за вказівкою матері був записаний « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.01.2016 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 12) Відповідно до довідки ОСББ «Гончаренко 80» від 09.01.2025 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11) Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 5 СК України держава створює\~людині умови\~для материнства\~та батьківства,\~забезпечує охорону\~прав матері\~та батька,\~матеріально і\~морально заохочує\~і підтримує\~материнство та\~батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. За приписами ст.\~121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК (2947-14 ), зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства Згідно вимог ч. 1 ст.\~126\~СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього\~Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. За приписами ст.\~134\~Сімейного кодексу\~України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження В п. 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що фактичні дані, які підтверджують спільне проживання позивачки та відповідача, ведення ними спільного господарства до народження [INFO] [PERSON] , знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, враховуючи висновок експерта, який з практично доведеною вірогідністю вказує на батьківство саме відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення вимог в частині визнання батьківства. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. В ч. 2 ст. 141\~СК України зазначено, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини,що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого підрозділу НГВУ «Охтирканафтогаз», отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров`я, його обов`язку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання ним позовних вимог. Згідно вимог ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.ст. 133, 141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 484,48 грн., сплачений нею за позовну вимогу про визнання батьківства, решта 484,48 грн. підлягає поверненню позивачці, крім того з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір, пов`язаний з розглядом справи у суді за вимогу стягнення аліментів 605,60 грн., решта судових витрат 605,60 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved