Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

В січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №631751278 від 06 серпня 2021 року в розмірі 64 069 грн. 66 коп., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 06 серпня 2021 року [PERSON] , уклав з AT «Альфа Банк», угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежів сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 21 лютого 2024 року становить 62 727 грн. 60 коп. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Зважаючи на це, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів як кредитора шляхом подання позову до відповідача про стягнення з нього заборгованості. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим поверненням та трекінгом поштового відправлення, відзив на позовну заяву не подав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2021 року [PERSON] , уклав з AT «Альфа Банк», угоду про надання споживчого кредиту, про що було підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки на та умовах, що передбачені договором. Відповідно до акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06 серпня 2021 року, [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі, розмір кредиту 160 000,00 грн., зі сплатою 35,99 % річних, строком на 12 місяців. Також, [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту. На виконання умов договору банком на рахунок [PERSON] було перераховано 160\~000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта №391177-2024/0223. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, розмір заборгованості станом на 21 лютого 2024 року становить 62 727 грн. 60 коп. та складається з простроченого тіла кредиту у розмірі 36\~154 грн. 84 коп., відсотки за користування кредитом у розмірі 10\~577 грн. 46 коп., тіло кредиту у розмірі 15\~351 грн. 59 коп., відсотки за прострочене тіло кредиту у розмірі 643 грн. 71 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 62 727 грн. 60 коп. (яка складається з простроченого тіла кредиту у розмірі 36\~154 грн. 84 коп., відсотки за користування кредитом у розмірі 10\~577 грн. 46 коп., тіло кредиту у розмірі 15\~351 грн. 59 коп., відсотки за прострочене тіло кредиту у розмірі 643 грн. 71 коп.), оскільки зазначена сума в прохальній частині позовної заяви сума заборгованості у розмірі 64 069 грн. 66 коп. не підтверджена належними доказами. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача АТ «Сенс Банк». На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial