Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] (далі-заявник) звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначення його опікуном над останнім. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у складі його сім`ї проживає його дядько - [PERSON] , який перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті з діагнозом «розумова відсталість в степені імбецильності на фоні хвороби [PERSON] , є інвалідом дитинства 2 групи безстроково. Внаслідок психічного розладу потребує постійного стороннього нагляду та догляду, оскільки не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.\~ [PERSON] безпричинно сплановує свій вихід із житлового будинку і заховується в господарських будівлях, може направлятися в напрямку населеного пункту, а тому заявнику постійно доводиться вести за ним спостереження. В судовому засіданні представник заявника та сам заявник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з мотивів викладених у заяві. Крім того, заявник [PERSON] пояснив, що є військовозобов`язаним та на даний час працює водієм в ПП «Ласунка». У робочі дні проживає в м.Житомир, а коли вихідний приїжджає до с.Кириївка Житомирського району та здійснює догляд за своїм дядьком [PERSON] . В період його відсутності, дядька доглядає його мати [PERSON] , яка й до цього часу здійснювала за ним догляд. Додав, що у разі призначення його опікуном над дядьком, звільниться з роботи та буде здійснювати його догляд на постійній основі. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Вказала, що під час затвердження висновку органу опіки і піклування Любарської селищної ради про доцільність встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] були досліджені певні матеріали за якими було прийнято відповідне рішення. Тоді інші кандидати не розглядалися. Адвокат Крижанівський О.А., який представляє інтереси [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник [PERSON] є його сином, а [PERSON] приходиться йому ріднім братом. Він проживає у складі їхньої сім`ї, хворіє, а догляд за ним здійснює його дружина [PERSON] . Вказав, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] є її сином, а [PERSON] братом чоловіка, який з 2016 року проживає у складі їхньої сім`ї. Він є інвалідом дитинства, а тому вона здійснює догляд за ним. Вказала, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, представника [PERSON] адвоката Крижанівського О.А., представника Органу опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирського району, заінтересованих осіб, повно та всебічно вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.06.2016 Любарським РС УДМС України в Житомирській області, заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Свідоцтво про народження батька заявника - [PERSON] серії [NUMBER] вказує на те, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), яка до одруження мала прізвище [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його матір`ю була [PERSON] (а.с.15). Із вказаного вище видно, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] . Як вбачається з Довідки серії ЖИТ-Р-82 №005875 від 07.09.1983 року, [PERSON] , 1967 року народження, встановлено другу групу інвалідності, інвалід з дитинства, безтерміново (а.с.16). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №79-2025 від 05.03.2025 Житомирської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», [PERSON] , [INFO] , з раннього дитячого віку\~ страждає стійким, хронічним психічним розладом помірна розумова відсталість в ступені не різко вираженої імбецильності внаслідок хвороби Дауна (F71/1 МКХ-10). Не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.124-125). Отже, щодо заявленої вимоги про визнання [PERSON] недієздатним суд зазначає наступне. Відповідно до статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно частини 1 статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Статтею 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Положеннями частини 3 статті 296 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч.6 ст.300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Разом з тим, вирішуючи вимогу заявника про призначення його опікуном [PERSON] , суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст.60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області №370 від 22.12.2023, вирішено за доцільно та рекомендовано призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , у разі визнання його судом недієздатним (а.с.24). Так, відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В той же час необхідно зазначити, що згідно ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з аналізу ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2022 року № 712/10043/20. Суд зазначає, що подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. Однак, дослідивши долучений до матеріалів справи висновок органу опіки і піклування Любарського селищної ради, щодо призначення заявника опікуном недієздатного [PERSON] , суд дійшов висновку, що такий висновок виданий без повного з`ясування обставин справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів недієздатного, які є родичами ближчого ступеню споріднення і які б могли здійснювати опіку над ним. Зокрема у висновку належним чином не висвітлено родинні стосунки недієздатного [PERSON] , натомість з показів самого заявника та заінтересованих осіб у судовому засіданні встановлено, що у недієздатного [PERSON] є рідній брат [PERSON] , який в свою чергу є батьком заявника та з яким проживає недієздатний, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.12.2023 (а.с.26). та суперечить змісту довідки №539 від 18.12.2023, виданої Авратинським старостинським округом Любарської селищної ради, згідно якої, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Крім того, як встановлено в судовому засіданні заявник [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів у ПП «Ласунка-Маркет» м.Дніпро вул.Гаванська,14-а (а.с.20, 22), що в свою чергу ставить під сумнів суду, що він зможе належним чином виконувати обов`язки опікуна недієздатного. Також, у судовому засіданні з показів заявника та заінтересованих осіб встановлено, що на даний час догляд за [PERSON] здійснює дружина його рідного брата [PERSON] , яка разом з тим є матір`ю заявника [PERSON] . Як зазначено у ч.4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, призначення опікуном заявника, який є племінником [PERSON] , не відповідає положенням вищенаведеної норми права, а тому заява у цій частині не може бути задоволена. Суд вважає, що висновок про доцільність призначення заявника опікуном не містить належної мотивації, а також належних обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості бути опікуном іншими особами, які перебувають у родинних стосунках з [PERSON] . Зокрема, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження об`єктивної неможливості рідного брата або його дружини виконувати опікунські обов`язки суду не надано. Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що заявник [PERSON] є особою молодого та призовного віку, і питання про опіку над недієздатним дядьком постало лише після оголошення на території України мобілізації та воєнного стану. До цього часу він не виявляв бажання бути опікуном і даних про протилежне суду не надано. Тому, суд вважає, що бажання [PERSON] стати опікуном над [PERSON] є нещирим, спрямованим не на найкраще задоволення потреб підопічного, а фактично спрямоване на створення штучних передумов для отримання відстрочки від виконання військового обов`язку. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] , а висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. Відтак, зважаючи на встановленні у судовому засіданні фактичні обставини та необґрунтованість рішення виконавчого комітету Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] , суд вважає неможливим призначення заявника [PERSON] опікуном над його дядьком, та вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної вимоги. Таким чином, заява підлягає до часткового задоволення. Крім цього, відповідно до ст.65 Цивільного кодексу України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. А тому, зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатною тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial