Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до суду до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» відкриті рахунки № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] (картка для виплат)) та № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] (Картка Універсальна)), у зв`язку з цим, позивачка є власником цих карток, емітентом яких є відповідач. 09.10.2022 о 13 годині 45 хвилин 36 секунд їй надійшло повідомлення про авторизацію картки Універсальної в додатку Google Play. Цього ж дня, о 13 годині 47 хвилин 56 секунд, їй надійшло повідомлення про авторизацію картки для виплат в додатку Google Play. При цьому, жодних дій, на підключення картки Універсальної та картки для виплат до зазначеного додатку не вчиняла. Також, 09.10.2022 о 14 годині 07 хвилин позивачка отримала від відповідача повідомлення про тимчасове блокування її банківських карт, у зв`язку виявленням підозрілих операцій, які мають ознаки шахрайських. Отримавши зазначені повідомлення, позивачка звернулась до контакт-центру відповідача за телефоном 3700. Після спілкування з оператором, їй стало відомо, що 09.10.2022 начебто нею здійснено перерахування коштів з картки Універсальна на картку для виплат; транзакції на суму 6 211, 05 грн., комісія на суму 180,90 грн. та 6 107,54 грн., комісія на суму 177, 89 грн. Також, цього дня, з її рахунку з картки Універсальна знято готівку на суму 10 400 грн., комісія на суму 400 грн., потім з картки для виплат були зняті грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Позивачка надала відповідачу заявки на повернення на картку Універсальна 10 000 грн. та заявку на повернення на картку для виплат 10 000 грн., оскільки зазначені кошти нею не отримувались, а ініціацію по отриманню зазначених грошових коштів у вигляді готівки також не проводила, які були отримані відповідачем 09.10.2022 о 15 годині 24 хвилини та зареєстровані за номерами: 25594778 та 25594796. 10.10.2022 позивачка звернулась до відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного заволодіння її грошовими коштами, які знаходились на карткових рахунках, невстановленими особами. 07.01.2024 за даним фактом, відділом поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області було внесена до ЄРДР за № 2023041710000046 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Після перерахування відповідачем грошових коштів з її рахунків невстановленим особам, відповідач почав здійснювати нарахування відсотків за використання кредитного ліміту та списання з рахунку № [NUMBER] (платіжна картка № [NUMBER] (картка для виплат)) коштів в рахунок сплати обов`язкового платежу. За період з 09.10.2022 по 01.03.2024 відповідач сумарно стягнув 22 059, 38 грн. обов`язкового платежу по неіснуючому кредиту з вказаного рахунку та нарахував 15 017,48 грн. відсотків за користування кредитом. На підставі викладеного, просить суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» поновити за власний рахунок залишок коштів станом на 09.10.2022 на рахунка № [NUMBER] та № [NUMBER] відкритих на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк», а саме: баланс по рахунку № [NUMBER] заборгованість в сумі 8830,05 грн.; баланс по рахунку № [NUMBER] заборгованість в сумі 3506,97 грн; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» списати заборгованість всіх видів (відсотки, комісії, штрафні санкції, пені тощо), які виникли на рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» в результаті проведення 09.10.2022 банком незаконних операцій; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 22 050, 38 грн., списані в рахунок сплати обов`язкового платежу по кредиту з рахунку № [NUMBER] , відкритого на [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк»; судові витрати покласти на АТ КБ «ПриватБанк». 01.04.2024 р. ухвалою судді Покопцевої Д.О. відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст. 178 ЦПК України поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки (рахунку) на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Вважає, що в даному випадку списання коштів з рахунку позивачки відбулось у зв`язку із халатною поведінкою [PERSON] щодо розповсюдження персональної інформації, яка призначалась тільки для неї. Враховуючи те, що треті особи для здійснення платіжних операцій, не мали б змоги зробити це, не знаючи персонального коду підтвердження на здійснення операції, отже клієнтом не було дотримано вимоги законодавства і Умов та правил надання банківських послуг щодо забезпечення збереження інформації. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно позивачки до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними, тому підстави для звільнення позивачки від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил надання банківських послуг, відсутні. На підставі зазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки у повному обсязі. Представником позивачки [PERSON] адвокатом Сироткіним С.С. (діє на підставі ордеру серії АЕ № 127081 від 14.03.2024) в порядку ст. 179 ЦПК України, подана відповідь на відзив, де останнім зазначено, що відповідачем не надано жодного доказу, а наведено лише припущення, що, начебто, спірні операції авторизувались шляхом правильного введення імені користувача та паролю, та подальшим введенням ключа доступу, а також того, що [PERSON] допустила халатну поведінку щодо розповсюдження персональної інформації, яка призначалась тільки для неї (пін-код, пароль тощо). Відповідач не надав доказів, що позивачкою підписано або приєднано саме до тих редакцій Правил та Умов, на які посилається відповідач в своєму відзиві. Більше того, на сторінці 1 відзиву відповідач зазначає, що «Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки (рахунку) на рух коштів, номера мобільного телефону та надання банківських послуг». Однак, позивачка якраз і зробила таку заяву 11.10.2022 року, отже, з 11.10.2022 року позивачка не несе жодної відповідальності за операціями, шо нею не проводились. Також зазначає, що позивачка не ознайомлена і ніколи не була ознайомлена з внутрішніми Правилами та Умовами, посилання на які наведено відповідачем в відзиві. Таким чином, представник позивачки заперечує на обставини, які викладені у відзиві. Просить задовольнити позовні вимоги позивачки у повному обсязі. Суд вирішує справу за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заперечення і доводи подані сторонами всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Встановлені наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] користувався послугами банку АТ КБ «Приватбанк» по обслуговуванню платіжних карток «Універсальна» № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) та «Для виплат» № [NUMBER] (№ [NUMBER] ). Як вбачається з довідки від 13.12.2022, виданої АТ КБ «ПриватБанк» 09.10.2022 з карткового рахунку позивачки № [NUMBER] були зняті грошові кошти: зняття готівки з банкомату 10 000 грн., комісія 400 грн.; переказ на свою карту через додаток Приват24 5 929, 65 грн., комісія 177, 89 грн., переказ на свою карту 41**25 через додаток Приват24 6030, 15 грн., комісія 180,90 грн. Також, відповідно до довідки від 13.12.2024, виданої АТ КБ «ПриватБанк», 09.10.2022 з карткового рахунку позивачки № [NUMBER] були зняті грошові кошти: зняття готівки в банкоматі 10 000 грн. Згідно відповіді відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 435/60-Б-30099 від 07.11.2022 заява позивачки про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована в журналі єдиного обліку за № 30099 від 10.10.2022. Згідно відповідей АТ КБ «ПриватБанк» від 14.10.2022, 21.12.2023, від 20.03.2023, та від 29.01.2024, за зверненням позивачки, було надано інформацію про неможливість повернення коштів. Банком було встановлено, що переказ коштів з картки № [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. З Платіжної картки № [NUMBER] були зняті грошові кошти. Для того, щоб зняти грошові кошти був правильно введений ПІН-код картки. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону клієнта та іншої особистої інформації. На підставі заяви [PERSON] за фактом того, що невстановлена особа в період воєнного стану 09.10.2022 шляхом вільного доступу заволоділа її грошовими коштами, дані відомості були внесені 07.01.2023 до ЄРДР за № 12023041710000046 за ч. 4 ст. 185 КК України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої\~статті 16 ЦК України). Встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користувачем послуг банку, має поточний та кредитний рахунки. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом\~статті 1073 ЦК України\~у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статей\~526,\~530,\~598,\~599 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до\~статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705\~(далі - Положення № 705) (чинне на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Пунктом 37.2\~статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~передбачено, що на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого\~Законом України «Про звернення громадян»\~(пункт 10 розділу VI Положення № 705). У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року\~у справі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. У постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 (провадження № 61-18544св19), від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16 (провадження № 61-10242св20), від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19 (провадження № 61-1799св21) від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21 (провадження № 61-19319св21), від 24 січня 2024 року у справі № 758/14517/18 (провадження № 61-12347св23) викладені правові висновки про те, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Судом встановлено, що 09.10.2022 внаслідок злочинних дій невідомих осіб, відбулися неправомірні перекази з платіжних карток позивачки «Універсальна» № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) та «Для виплат» № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) на загальну суму 32\~718,59 грн. Проте, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічні правові висновки відображені у постанові Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі №456/4026/21. Крім того, всі дії, після виявлення факту платіжних операцій, які позивачка не виконувала вчинила дії, передбачені пунктами 5, 6 розділу VI Положення № 705 щодо повідомлення емітента, про що відповідачем у відзиві заперечується, проте доказів зворотнього суде не надає. Слід також зазначити, що як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» не сприяв встановленню кола осіб, на користь яких були здійснені транзакції з карткового рахунку позивачки. Банк надав позивачці лише формальну відповідь, що саме позивач несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на платіжній картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки платіжної картки в стоп-лист платіжною системою. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя\~статті 13 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, оскільки відповідач не надав доказів та підтвердження того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла використанню невстановленою особою її персональних даних, що призвело до відповідних платіжних операцій, які позивачкою не визнаються, тому суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову, з урахуванням статті 16 ЦК України\~зважаючи на характер\~\~спірних відносин, належними і достатніми для відновлення порушеного права способом захисту інтересів\~\~ [PERSON] є саме зобов`язання банку скасувати заборгованість\~\~ [PERSON] станом на 09.10.2020, що утворилася внаслідок несанкціонованого списання коштів з рахунку позивача,\~оскільки визнання судом нечинними транзакцій щодо зняття грошових коштів з належного [PERSON] рахунку відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» не має своїм наслідком повернення несанкціоновано списаних коштів, тому ці позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Щодо суми відшкодування за вказаними договорами, позивачка не позбавлена права стягнути з винних осіб, встановлених у кримінальному порядку, якщо такі особи будуть виявлені. З урахуванням того, що вказаний спір виник у зв`язку з порушенням прав позивача, як споживача банківських послуг, від сплати судового збору у судах на всіх стадіях розгляду вона звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої\~статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача , згідно\~ст.141 ЦПК України, у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: partial