Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про відшкодування моральної шкоди, при цьому вказує, що своїми діями та бездіяльністю на протязі двох років відповідач довід її до нервового зриву, у зв`язку з чим вимушена йти на лікарняний, та витрачати власні кошти на лікування. У зв`язку з чим просить стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн та стягнути судовий збір. Позивача в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача з`явилася, при цьому від неї надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, оскільки права [PERSON] порушені не були, а відповідач діяв в межах і на підставі закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом №32-к від 07 липня 2022 року, на виконання рішення Чемеровецького районного суду по справі 687/332/22 від 07.07.2022 року [PERSON] поновлено на посаді сестри медичної з масажу фізіотерапевтичного відділення. Крім того, фактом виконання рішення суду по справі №687/332/22 є Постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.01.2025 року № 76395760 та № 76396009. Після поновлення на робочому місці [PERSON] з метою забезпечення якісних та доступних медичних послуг по програмі медичних гарантій та враховуючи відсутність ПМГ «Медична допомога при гострому мозковому інсульту» наказом директора №67 від 08.07.2022 року змінено розташування робочого місця працівників кабінету лікувального масажу, розмістивши їх в поліклінічному відділенні в кабінеті № 5 та № 6, з чим працівники були попереджені та ознайомлені, що підтверджується наказом №67 від 08.07.2022 року про впорядкування роботи фізіотерапевтичного відділення КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», повідомленням від 08.07.2022 року та повідомленням про заплановані зміни істотних умов праці від 08.07.2022 року. За відсутністю закупівлі на медичні послуги з лікувального масажу по програмі медичних гарантій відповідно рішення сесії Чемеровецької селищної ради №7-42/2023 від 24.11.2023 року «Про внесення змін до структури КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», затвердженого штатного розпису підприємства з 01.01.2024 року створено госпрозрахунковий кабінет з оздоровчого масажу та прийняте рішення про оптимізацію кабінету з масажу фізіотерапевтичного відділення шляхом створення госпрозрахункового кабінету з оздоровчого масажу наказ № 76 від 03.11.2023 року «Про внесення змін в структуру КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня». На підставі наказу №82 від 10.11.2023 року «Про скорочення штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва» начальником відділу кадрів було вручено повідомлення [PERSON] №4 від 13.11.2023 року про наступне скорочення, при цьому було запропоновано переведення на посаду сестри медичної хірургічного кабінету поліклінічного відділення або сестри медичної з масажу кабінету оздоровчого масажу і госпрозрахункового підрозділу. 22.12.2023 року [PERSON] вручено повідомлення про вакантні станом на 25.12.2023 року посади: 0,5 посади сестри медичної хірургічного кабінету та 0,5 посади сестри медичної онкологічного кабінету поліклінічного відділення; 1,0 посада сестри медичної кабінету оздоровчого масажу госпрозрахункового підрозділу. Відповідно поданої заяви [PERSON] №1421 від 29.12.2023 року про переведення на посаду сестри медичної з масажу кабінету з оздоровчого масажу госпрозрахункового підрозділу з умовою надати роз`яснення про умови праці і оплату праці. Сестру медичну [PERSON] наказом №5-к від 12.01.2025 року переведено на посаду сестри медичної з масажу кабінету оздоровчого масажу з прямою відрядною системою оплати праці в залежності від виконання норм виробітку і надходження плати за надані платні послуги. 12 січня 2024 року видано наказ №7 від 12.01.2024 року «Про зміну істотних умов праці працівників госпрозрахункового підрозділу», з яким позивач належним чином була ознайомлена під підпис. Відповідно акту перевірки Держпраці від 24.04.2024 року № ЦЗ/ХМ/9163/202, щодо додержання вимог законодавства КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» - порушень не виявлено. 21 травня 2024 року адміністрація лікарні звернулася до голови Чемеровецької селищної ради який є власником КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» та начальника відділу фінансів Чемеровецької селищної ради з проханням забезпечення матеріального стимулювання медичного працівника до мінімального розміру передбаченого Постановою КМУ від 13.01.2023 року №28 у зв`язку з відсутністю навантаження в сестри медичної з масажу госпрозрахункового підрозділу [PERSON] за плату громадян. На що отримала 07.06.2024 року відповідь про обмеження надходження коштів до бюджету Чемеровецької селищної ради виділення кошти даний час не є можливими. Відповідно до наказу від 28.06.2024 року № 57 «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату працівників» з 01.09.2024 року вивести з штатного розпису шляхом скорочення 1,0 штату посади сестри медичної з масажу кабінету оздоровчого масажу госпрозрахункового підрозділу, з яким позивач ознайомлена під підпис. 01 липня 2024 року директором КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» був виданий наказ №58 «Про попередження [PERSON] » з яким вона була ознайомлена підпис та вручено повідомлення №6 від 01.07.2024 року про скорочення штату посади сестри медичної з масажу кабінету оздоровчого масажу госпрозрахункового підрозділу. 28 серпня 2024 року у зв`язку із звільненням працівника фізіотерапевтичного відділення, [PERSON] було запропоновано вакантну посаду сестри медичної з лікувальної фізкультури фізіотерапевтичного відділення, яка фінансується по програмі медичних гарантій від якої остання відмовилась. Окрім того, з пояснень лікаря кардіолога КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» вбачається, що пацієнт 20.11.2023 року зверталась для надання медичної допомоги за спеціальністю кардіологія: Гіпертонічна хвороба II стадії II степені. Призначено відповідне лікування відповідно протоколу. Під час огляду встановлено підозру на гостру респіраторну інфекцію і астеноневротичний синдром, як прояв хронічної дисциркуляторної енцефалопатії і виписано електронні направлення до лікаря невропатолога та інфекціоніста. Відповідно до пояснень лікаря невропатолога засвідчено, що діагноз хронічною дисциркуляторною хворобою першого ступеня пацієнтка захворіла в 2021 році, зокрема при візиті 04.02.2021 року встановлено діагноз та призначено амбулаторне лікування по ШФР за МКХ 10 167.8. Наступний візит до лікаря невропатолога зафіксовано 30.10.2023 року. Відповідно пояснень лікаря невропатолога астено-невратичний синдром є проявом захворювання та хронічним перебігом енцефалопатії. 20.11.2023 року та 24.11.2023 року зареєстровано візити до лікаря інфекціоніста з приводу гострий назофарингіт (нежить). Факт звернення до лікаря-кардіолога, який позивач додала до позовної заяви розцінюється як звернення особи за віком, пацієнта 3 групи інвалідності, тощо. Лікування, яке призначила лікар та відображене в медичній інформаційній системі стосується гіпертонічної хвороби та загостренням хронічного захворювання. Дані щодо призначення внутрішньовенних ін`єкцій в записах медичної інформаційної системи відсутні. Відповідно до листа - відповіді Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 30.05.2024 року вбачається, що з приводу звернення по факту неправомірних дій стосовно [PERSON] керівництвом КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня» встановлено, що по даному зверненню прийнято рішення та списано довідкою №194 від 24.05.2023 року. В позовній заяві позивач вказує суму 5000,0 гривень, які вона потратила на лікування, однак до позовної заяви додано копії чеків на суму 15566,35 гривень, які не підтверджують суми понесених витрат. Із записів в амбулаторній картці пацієнта [PERSON] призначення щодо внутрішньовенних ін`єкцій виконано іншим почерком відмінним від лікаря кардіолога [PERSON] , таким чином додані до позовної заяви чеки є не обґрунтованими, оскільки в призначенні лікаря-кардіолога немає зазначено переліку препаратів з чеку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно зі ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст.ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Стаття 23 ЦК як основний регулятор компенсації моральної шкоди Постанова КЦС ВС від 01.03.2023 у справі № 496/1691/19 Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 61-28299св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19 (провадження № 61-13787св20). Тобто відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права особи, а права [PERSON] порушені не були, і в судовому засіданні позивач не надала суду доказів на підтвердження причинного зв`язку з її захворюванням та діями відповідача. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з позивача на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved