Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач 23.10.2023 звернувся із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства, якою просив призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви відповідачем було подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Жодної інформації про придбання іноземної валюти заявник не зазначив. За результатами розгляду заяви відповідача, позивачем прийнято рішення про призначення субсидії у грошовій безготівковій формі на рахунок, відкритий у банку, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу життя. Однак, внаслідок неправомірної поведінки відповідача, виникла переплата субсидії за період з 01.10.2023 року по 30.04.2024 року. В добровільному порядку відповідач переплату субсидії не повертає. Тому представник позивача звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача надміру виплачені кошти у вигляді житлових субсидій; та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без їх участі. Позов підтримує, просить його задоволити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17). Крім того, у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 Верховний Суд зазначав, що наявна у справі довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі№ 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17. Судова повістка повернулася з відміткою «відсутній за вказаною адресою». Тобто відповідач є належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. ЄСПЛ також зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу,\~стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи\~(див., наприклад, згадане вище рішення у справі Лазаренко та інші, § 37, і, у контексті статті 8 Конвенції, Foley v. the United Kingdom (dec.), № 39197/ 98, 11 вересня 2001 року)». Як зазначається у Постанові ВП ВС від 12 грудня 2024 року у справі № 990SСGС/20/24, ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено в судовому засіданні, 23.10.2023 року відповідач звернувся із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , якою просив призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви відповідачем було подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У розділі VI відповідач жодної інформації про придбання іноземної валюти не зазначив. Відповідач при подачі декларації ознайомлений з розпискою, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідач зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, про що свідчить особистий власний підпис відповідача. Відповідно до п. 49 Положення про порядок призначення житлових субсидій громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. За результатами розгляду заяви відповідача позивачем прийнято рішення про призначення субсидії у грошовій безготівковій формі на рахунок, відкритий у банку, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на понаднормову площу життя. Правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні визначає Закон України Про верифікацію та моніторинг державних виплат, відповідно до якого (ст.1) органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової та бюджетної політики (Міністерство фінансів України). Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (у редакції постанови КМУ № 443 від 22.05.2019) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі Порядок №136). Пунктом 6 Порядку № 136 визначено, що за результатами верифікації Міністерство фінансів України щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів. Також проведення перевірки даних зазначається і у нормі п. 50-2 Положення. За результатами верифікації, проведеної Міністерством фінансів України, встановлено: Будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначення житлової субсидії без звернення здійснив операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти, а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 50 тис. гривень. (Ідентифікатор рядка щомісячного інформаційного обміну: PFUS0101110320244018904, Дата операції з: 2022-10-03, Дата операції по: 2023-01-27, МФО банку: 320478, Назва банку: АБ УКРГАЗБАНК, Назва відділення/філії: АБ УКРГАЗБАНК, м.Київ, Україна, Дата реєстрації звернення на призначення житлової субсидії: 2023-10-23, Дата отримання даних: 2024- 02-29). Відповідач про здійснення купівлі іноземної валюти не повідомив про це позивача. Внаслідок неправомірної поведінки відповідача виникла переплата субсидії за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 року в сумі 12562,23 грн. Листом від 09.07.2024 № 1700-0403-8/40335 позивач повідомив відповідача про виниклу переплату субсидії з проханням повернути безпідставно отримані кошти. Проте, відповідач лист залишив без реагування та кошти - несплаченими. Норми закону, які підлягають до урахування та застосування при постановленні рішення. Відповідно до п.9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (надалі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807) призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України, починаючи з 1 грудня 2022 року. Відповідно до пункту 3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства. Відповідно до п. 24 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Пунктами 125 та 127 Положення № 848 визначено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13 та постанові від 02.07.2014 по справі № 6-91цс14. Оскільки субсидія була отримана відповідачем за документами, які піддаються сумніву, то зазначена обставина свідчить про недобросовісність набувача, тому така в силу ст. 1215 ЦК України має бути з нього стягнута. Висновки суду. Правова позиція Верховного Суду у справі № 686/13391/22, постанова від 13.07.2023 року, висловлена про наступне: завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). У частинах першій, другій та п`ятій\~статті 263\~ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач при зверненні за призначенням житлової субсидії у Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, не зазначив жодної інформації про придбання іноземної валюти. У такий спосіб [PERSON] проявив недобросовісність, яка є підставою для повернення ним позивачу безпідставно одержаних коштів. Розподіл судових витрат. За змістом ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved