Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7155046 від 10.10.2023 у сумі 49260,27 грн., з яких 12300,00 грн заборгованість за кредиту, 36960,27 грн заборгованість за відсотками. Також просило стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу у порядку ст.137 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір № 7155046 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір), за яким останній отримав кредит у сумі 12300,00 грн, строк кредиту 360 із сплатою процентів у кожні 30 днів. 25.07.2024 ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 25.07/24-Ф (далі Договір факторингу) відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором від 10.10.2023 укладеним з [PERSON] . Внаслідок невиконання зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість, що зумовило звернення ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.11.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Київського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позов від 16.12.2024 представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я. стверджує, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості є результатом односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є підставою для стягнення відповідних сум. Позивачем, не надано до суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення. Вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає відмові, оскільки в період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу та пені) за таке прострочення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» є фінансовими установами, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію фінансової установи від 21.02.2022 та 04.03.2019 відповідно. 10.10.2023 між відповідачем та первинним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» був укладений договір №7155046 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти від позивача у розмірі 10300,00 грн строком на 360 днів із сплатою процентів у розмірі 1,99% кожні 30 днів. Відповідач підписав вказаний договір одноразовим електронним ідентифікатором А7574, 10.10.2023 о 18:15:11. Відповідно до п.1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти з користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 1.4 Кредитного договору вбачається, що строк кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплатою процентів кожні 30 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначенні Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на строках та умовах визначених у Договорі. Згідно п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. Відповідно з п. 1.5.2. Знижена процентна ставка 1,493% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 09.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менш першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове погашення кредиту Споживач отримає індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Як зазначено в п. 2.1 Договору про надання споживчого кредиту №7155046 від 10.10.2023 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Також в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який підписаний тим самим шляхом, що й договір («Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7574, 10.10.2023 18:15:11). 11.10.2023 між відповідачем та первинним кредитором укладена додаткова угода до Договору про надання споживчого кредиту №7155046, відповідно до умов якого сторони досягли згоди щодо збільшення суми кредиту до 12300,00 грн. Додаткова угода також підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором, зокрема, А9793, 11.10.2023 09:32:45. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12300,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № № [NUMBER] двома платежами (довідки ТОВ «Пейтек України про перерахування коштів від 09.08.2024 за вих. № 20240809-2.4 та 09.08.2024 за вих. № 20240809-2.5). Зазначені дані узгоджується з відомостями, що отримані відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 04.03.2025 про зарахування на картку, емітовану на ім`я відповідача, 10 жовтня 2023 року грошових коштів в сумі 10300,00 грн та 11 жовтня 2023 року - 2000,00 грн. 25.07.2024 ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 25.07/24-ф відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором від 10.10.2023, укладеним з [PERSON] , відповідно до витягу з реєстру боржників. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Згідно з витягу з реєстру боржників, зазначено що до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № 7155046, сума заборгованості 34574,07 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 12300 грн та заборгованість за відсотками 22274,07 грн. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Положеннями частини 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України). Згідно із підпунктом п`ять частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 12300,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача, номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 12300,00 грн. Як регламентовано ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ст.1080 ЦК України). За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу (глава 73 ЦК України). Оскільки сторонами договору дотримані умови зазначеного договору факторингу, що встановлюють порядок та процедуру відступлення права вимоги за договором, тому суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №7155046. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем наданий розрахунок заборгованості (картка обліку), який узгоджується з умовами договору споживчого кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором. Відповідно до якого заборгованість [PERSON] у період з 10.10.2023 по 24.07.2024 становить заборгованість за тілом кредиту 12300 грн, заборгованість за відсотками 22518,84 грн. Окрім того, заборгованість [PERSON] за відсотками у період з 25.07.2024 по 22.09.2024 становить 14686,20 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який здійснений в межах строку кредитування та з урахуванням встановленої в кредитному договорі процентної ставки. Позивачем не надано виписки за рахунком, оскільки ані первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», ані позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не є банківськими установами, не відкривали позичальнику рахунку у банку, а лише перерахували за допомогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» кредитні кошти на вже наявну у нього картку, тому позивач не має можливості сформувати та надати банківську виписку за рахунком. Отже, встановивши укладення між Товариством «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору № 7155046, відсутність повної сплати боргу, перехід права вимоги до позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення тіла кредиту в сумі 12 300,00 грн та відсотків за користування кредитом у межах строку кредитування у загальній сумі 36960,27 грн. Відповідно до п. 18 розділу прикінцевих та перехідних положень цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із зазначеним положенням позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а не від сплати процентів за користування кредитними коштами. Відтак, доводи адвоката не відповідають чинному законодавству, а тому судом не беруться до уваги. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у разі недотримання вимог співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає лише 49260,27 грн фактично адвокатом складено лише позовна заява та відповідь на відзив, що не є складними за змістом. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях. Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо задоволення клопотання представника відповідача та зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн. У порядку визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved