Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

20 лютого 2025 КП «Глухівський тепловий район» Глухівської міської ради звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Глухівський тепловий район» Глухівської міської ради надає населенню послуги з постачання теплової енергії та обслуговування внутрішньобудинкових мереж на території місті Глухів Шосткинського району Сумської області, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Нарахування відповідачу за надані житлово-комунальні послуги здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 та методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та відповідно до діючого законодавства. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, однак відповідач цього не робила, і станом на дату звернення до суду у неї виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 12903,91 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 12903,91 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн.. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач та відповідач повідомлені про розгляд справи у встановленому порядку. Відповідач своїм правом надати відзив не скористалась. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Відповідачу [PERSON] з 20.07.2022 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5). Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 21 Закону послуга з постачання теплової енергії віднесено до комунальних. Приписами ч.1\~ст. 9 Закону\~встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі\~ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до\~п.п.\~35-37\~Правил надання\~послуг з\~постачання теплової\~енергії,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21.08.2019\~року №\~830\~(далі\~ Правила)\~розрахунковим періодом\~для оплати\~спожитої послуги\~є календарний\~місяць.\~Оплата послуги\~здійснюється не\~пізніше останнього\~дня місяця,\~що настає\~за розрахунковим\~періодом (граничний\~строк внесення\~плати за\~спожиту послугу),\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені договором.\~За бажанням\~споживача оплата\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів.\~Споживач здійснює\~оплату спожитої\~послуги щомісяця\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~послуги,\~отриманої ним\~до укладення\~відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до п. 31, 32 Правил вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно з п. 13 Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається\~споживачеві згідно\~з умовами\~договору,\~що укладається\~відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до\~статей 13\~і\~14\~Закону України Про житлово-комунальні послуги. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами\~ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Водночас, за матеріалами справи [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] ,\~20\~липня 2022\~року(а.с. 5), тоді як заборгованість нарахована з червня 2022 року, а саме: 81,34 грн. ВБО та 52,7 грн. абонентська плата за червень та липень 2022 року (а.с.4). Відповідно до\~статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,\~якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до\~статті 322 ЦК України\~на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином,\~новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.\~Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Стаття 7 Закону\~Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що\~у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника\~обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою\~статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством\~не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду по справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20) від 01.02.2020. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, яка утворилась у неї після придбання квартири у 2022 році. Отже, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 12769,87 грн, яка була нарахована з серпня 2022 року по січень 2025 року включно. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн.(а.с.9). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (12769,87х100: 12903,91 = 98,96), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2996,50 грн. судових витрат по оплаті судового збору (3028 х 98,96 : 100 = 2996,50). На підставі наведеного,

Outcome: partial