Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

10 січня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.07.2017 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 39. Подружнє життя не склалося. Сторони не проживають разом тривалий час. Таким чином, позивач [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22.07.2017 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 39. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.12-13). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Позивач [PERSON] прохала проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом установлено, що 22 липня 2017 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 39 (а.с.3). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved