Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 18\~листопада 2006\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області (свідоцтво серії [NUMBER] ). Вказує,\~що з\~відповідачем у\~них є\~спільні діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Зазначає, що у позивач з відповідачем зовсім різні погляди на життя, у них немає порозуміння. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв?язки та неодноразово зазнавала домашнього насильства з боку відповідача, тому можливості зберегти з ним сім?ю немає. На підставі\~вищевикладеного,\~просить суд\~розірвати шлюб\~між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрований 18\~листопада 2006\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне " [PERSON] ". Ухвалою судді від 31.12.2024 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. В матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 2804.2025 року на 15 год. 20 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що 18\~листопада 2006\~року між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 769, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у позивача з відповідачем народилася спільні діти: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Як стверджує\~позивачка,\~що у них з відповідачем зовсім різні погляди на життя, у них немає порозуміння. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв?язки. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Що стосується вимоги позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, вирішення питання щодо прізвища особи, яка змінила своє прізвище внаслідок укладення шлюбу, яким вона буде іменуватися після розірвання шлюбу, виключно залежить від її бажання, а відтак, суд вважає позовну вимогу про відновлення позивачу дошлюбного прізвища підставною та такою, що підлягає до задоволення. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved