Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором №\~22037000566365 від 28.01.2022 у розмірі 86098,15 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28.01.2022 Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали кредитний договір №\~22037000566365, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку: www.creditdnepr.com.ua (далі УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір (далі кредитний договір). Клієнт, підписанням кредитного договору підтвердив, що він акцептував УДБО шляхом підписання Заяви-згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле). За умовами кредитного договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Одночасно з укладенням кредитного договору клієнт уклав з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя від 28.01.2022. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 9240,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. Відповідно до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома клієнта інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом клієнта під текстом кредитного договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 47740,00 грн., з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені клієнта в сумі 9240,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку клієнта. Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Клієнт сплатив банку лише 2220,94 грн., останній платіж проведено 28.03.2022. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 28.01.2027. У зв`язку з початком війни, на підставі самостійного рішення банку, з 01.03.2022 були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу (тіла кредиту) на майбутні періоди. Тривалість «кредитних канікул» визначалась банком індивідуально для кожного клієнта. З урахуванням вищенаведеного, зазнав фактичних змін графік платежів клієнта з повернення основного боргу (тіла кредиту). Однак клієнт ні протягом «кредитних канікул», ні після його закінчення належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на його погашення. У зв`язку з невиконанням клієнтом свої зобов`язань за кредитним договором, банк на підставі положень УДБО, прийняв рішення вимагати дострокового погашення всієї заборгованості за кредитним договором, який настав 27.09.2023. Після вказаної дати банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції. У зв`язку з вищенаведеним, 27.09.2023 сформувалась наступна заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором: \~залишок простроченого кредиту в сумі 47668,44 грн.; \~залишок прострочених комісій в сумі 28429,71 грн., що разом становить 86098,15 грн. У подальшому сума заборгованості не змінювалась. 11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 11/04/2024. Таким чином ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22037000566365 від 28.01.2022. Всі нарахування, що відбулися до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги 11.04.2024. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Частково не погоджуючись із позовними вимогами позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», представник відповідачки [PERSON] , адвокат Кравченко С.І., подав до суду відзив на позову заяву, відповідно до якого вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Представник відповідачки не погоджується з вимогою про стягнення простроченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 38429,71 грн., оскільки дана вимога ґрунтується на положеннях п. 1.2 кредитного договору № 22037000566365, відповідно до якого встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 28.01.2022 по 27.05.2023 4,5% від суми кредиту, з 28.05.2023 по 27.08.2024 3,5% від суми кредиту, з 28.08.2024 по 27.11.2025 2,5% суми кредиту, з 28.11.2025 по 28.01.2027 1,4% від суми кредиту. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. У позовній заяві також не зазначено такий перелік, лише вказано про право банку встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням та обслуговуванням кредиту. На переконання представника відповідачки положення п. 1.2 кредитного договору щодо обов`язку сплати щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними та суперечать нормам законодавства, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією слід відмовити. Крім того, представник відповідачки частково не погоджується з вимогою про стягнення простроченого кредиту. Так, в рамках укладеного кредитного договору 28.01.2022 банк перерахував на рахунок [PERSON] 47740,00 грн., з яких банк самостійно перерахував 9240,00 грн. на користь ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» в рахунок оплати страховки відповідачки, де вигодонабувачем є АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». 19744,06\~грн. самостійно списано банком в рахунок погашення заборгованості по попередньому кредитному договору № 22033000523067 від 23.07.2021. 16535,00 грн. видано відповідачці готівкою через термінал банку. 2220,94 грн. банк 28.02.2022 самостійно списав в рахунок сплати чергового платежу по даному кредитному договору. За змістом відзиву: «Враховуючи вищевикладені обставини свідчать, що щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а згідно пояснень викладених в позові на проценти були надані кредитні канікули і вони не нараховувались та не заявлені заявлені за позовом, то сума 2220,94 грн., яка 28.02.2022 стягнута банком, погашає основну суму кредиту». На думку представника відповідачки, заборгованість по основній сумі кредиту може становити виключно: 47740,00 грн. 2220,94 грн. = 45519,06 грн., отже позивачем надмірно заявлено до стягнення заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 2149,38\~грн. Крім того, представник відповідачки не погоджується з розміром витрат на правову допомогу та вважає, що реальна вартість витрат позивача складає не більше 3000,00 грн. У заяві про розстрочку виконання рішення від 27.02.2025 представник відповідачки [PERSON] , адвокат Кравченко С.І., зазначає, що на теперішній час своєчасне виконання рішення суду зі сплати одночасно всієї суми для відповідачки є вкрай ускладненим та фактично неможливим. Отримання кредиту було зумовлено необхідністю лікування хронічних хвороб, які на даний час також потребують постійних витрат на ліки. Крім того, через напружену ситуацію в країні відбулась істотна зміна обставин, якими керувалась відповідачка укладаючи кредитний договір, оскільки територія проживання відповідачки відноситься до території можливих бойових дій. Крім того, відповідачка працює на посаді медичної сестри Наталівської гімназії Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, середня заробітна плата за 2024 рік становила 7481,49 грн. Таким чином, одночасне пред`явлення до виконання всієї суми боргу по судовому рішенню призведуть до неможливості його виконання та позбавлення відповідачки засобів на існування, що додатково ускладнюється її проживанням на території можливих бойових дій. Представник відповідачки просить розстрочити стягнення з [PERSON] визнану нею суму основного боргу в розмірі 45519,06\~грн. строком на два роки зі сплатою до 30 числа кожного місяця щомісячного платежу у розмірі 1896,63 грн. У відповіді на відзив представника позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» Маслюженка М.П. доводи представника відповідачки [PERSON] , адвоката Кравченка С.І., викладені у відзиві на позовну заяву, визначені безпідставними з огляду на наступне. Умовами кредитного договору, що був укладений між відповідачкою та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передбачено сплату позичальником банку щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості та встановлений її розмір. У відзиві на позов представником відповідачки зазначено, що банком включена в кредитний договір несправедлива умова щодо необхідності сплати позичальником плати за обслуговування кредиту та що всі грошові кошти, які сплачені відповідачкою на користь банку в сумі 2149,29 грн. за таке обслуговування кредиту, мають бути зараховані на погашення тіла кредиту та розмір боргу має бути зменшений на таку суму. Позивач не погоджується з даною позицією, оскільки економічний сенс діяльності банку з надання коштів у кредит полягає в отриманні прибутку, який буде адекватним до можливих ризиків, зокрема, пов`язаних зі зміною економічної ситуації та можливого неповернення вказаних коштів недобросовісним позичальником. Розмір процентів за користування кредитом, що встановлений кредитним договором і нараховується на строкову заборгованість по ставці 0,001% річних є малим і носить символічний характер. У даному конкретному випадку умови кредитного договору, що погоджені сторонами, передбачали обов`язок позичальника здійснювати оплату за розрахунково-касове обслуговування заборгованості банком і саме ці платежі мали формувати економічний сенс цієї операції для банку. З урахуванням наведеного представник позивача вважає, що в даному спорі не підлягають застосуванню узагальнені висновки судової практики щодо несправедливості та незаконності умов кредитних договорів щодо необхідності сплати позичальником плати за обслуговування кредитної заборгованості. Сплачені відповідачкою на користь банку кошти за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2149,29 грн. не підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту, а заборгованість за простроченими платежами підлягає стягненню в повному обсязі. Крім того, представник позивача не погоджується з твердженнями у відзиві про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлений до стягнення позивачем є завищеним. Дані витрати є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. Вартість послуг адвоката є економічно адекватною складності справи та відповідає ринковим цінам. У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти розстрочення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, з огляду на те, що наявність проблем зі здоров`ям у відповідачки не підтверджено жодними доказами. На теперішній час бойові дії безпосередньо за місцем проживання відповідачки не ведуться. Крім того, низький рівень доходу відповідачки не виключає можливості виконання рішення за рахунок коштів з інших джерел. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] та її представник, адвокат Кравченко С.І., у судове засідання не з`явились. У заяві від 17.04.2025 представник відповідачки, адвокат Кравченко С.І., просив розглянути справу за відсутності позивачки та її представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 28.01.2022 [PERSON] підписала Заяву-згоду №\~1175807 про приєднання до універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», якою акцептувала публічну пропозицію банку на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами та доповненнями (далі УДБО), яка розміщена на веб-сайті банку www.creditdnepr.com.ua та підтвердила, що беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні КДБО, так і послуг, що можуть бути надані клієнту в процесі обслуговування і погоджується з тим, що вона може обрати будь-які послуги, які передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (а.с. 53). 28.01.2022 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22037000566365 (а.с. 77-78), який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком та розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір. Пунктом 1.1 кредитного договору визначено, що банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (далі кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 47740,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 28.01.2027; цільове призначення: на споживчі потреби; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 28.01.2022 по 27.05.2023 4,5% від суми кредиту, з 28.05.2023 по 27.08.2024 3,5% від суми кредиту, з 28.08.2024 по 27.11.2025 2,5% від суми кредиту, З 28.11.2025 по 28.01.2027 1,4% від суми кредиту. У разі неповернення суми кредиту в терміни встановлені договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56,00% річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (п. 1.3 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору супровідними послугами, що придбаваються у зв`язку із договором є: \~послуги з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі ті, що надаються під час погашення заборгованості за договором. Вартість таких послуг визначається згідно з Тарифами, опублікованими на офіційному сайті банку; \~послуги страхування, що надаються клієнту на підставі окремого договору, що укладається між страховиком та клієнтом. Розмір плати за ці послуги визначається окремим договором та для інформації наведений у Паспорті споживчого кредиту, що є додатком до цього кредитного договору. Згідно з п. 3.1 кредитного договору платежі щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтет них (рівномірних) платежів. Дати погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього кредитного договору. Клієнт доручає банку, а банк має право здійснювати договірне списання коштів із зазначеного рахунку для погашення заборгованості за договором у порядку договірного списання відповідно до умов УДБО, в дату платежу, що визначена у Графіку платежів (п.\~3.3 кредитного договору). [PERSON] ознайомилась та підписала Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою. Рефінансування зі страховкою (3-75)», що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 50). Одночасно з укладанням кредитного договору [PERSON] уклала з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя позичальника кредиту НВ» № NS-22037000566365 від 28.01.2022, згідно з умовами якого розмір загального страхового платежу становить 9240,00 грн. (а.с.\~54). Відповідно до умов кредитного договору № 22037000566365 від 28.01.2022, клієнт доручає банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу, а саме 9240,00 грн. на користь страховика ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» згідно з договором страхування № NS-22037000566365 від 28.01.2022. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № 11/04/24, у відповідності до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (а.с. 27-30). Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу №\~11/04/24 від 11.04.2024, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передало, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прийняло права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком 1 до цього акту. Сторони підтверджують, що права грошових вимог передані у повному обсязі. Сторони підтверджують відсутність будь-яких взаємних вимог та претензій щодо/чи внаслідок передачі чи прийняття прав грошових вимог (а.с. 36). У переліку прав грошових вимог, переданих відповідно до договору факторингу №\~11/04/24 від 11.04.2024, який є додатком № 1 до акту приймання-передачі грошових вимог за договором факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, під № 1224 значиться [PERSON] , кредитний договір № 22037000566365, сума грошових вимог 86099,06\~грн. (а.с. 48-49). Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 11.04.2024 до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передало, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прийняло реєстр боржників від 11.04.2024, складений за формою згідно з додатком № 1 до договору (а.с. 14). Відповідно до витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу №\~11/04/24 від 11.04.2024, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер кредитного договору 22037000566365, дата укладання договору 28.01.2022, дата закінчення договору 28.09.2023, валюта UAH, заборгованість загальна 86099,06 грн., прострочена заборгованість по тілу 47668,44 грн., прострочена заборгованість за відсотками 0,91 грн., прострочена заборгованість по комісії 38429,74 грн. (а.с. 37). Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 22037000566365 від 28.01.2022. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З виписки по особовому рахунку за період з 28.01.2022 по 10.04.2024 видно, що відповідачка [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості (а.с. 55-76). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22037000566365 від 28.01.2022 видно, що за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 86099,05 грн., яка складається з наступного: залишок простроченого кредиту 47668,44 грн., залишок прострочених відсотків 0,9 грн., залишок прострочених комісій 38429,71 грн. (а.с. 51-52). Суд зауважує, що твердження представника відповідачки у відзиві щодо зупинення банком нарахувань щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості та процентів за кредитним договором у зв`язку із запровадженням «кредитних канікул» не відповідають дійсності. По-перше, списання коштів з [PERSON] в рахунок сплати чергового платежу було здійснено 28.02.2022, у той час як «кредитні канікули» були запроваджені банком з 01.03.2022. По-друге, протягом строку дії «кредитних канікул» комісія і проценти за користування кредитом нараховувались і підлягали сплаті в строки, передбачені графіком погашення. Умови «кредитних канікул» передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу на майбутні періоди, про що прямо зазначено у позові. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зарахування коштів в сумі 2220,94 грн., які були списані банком 28.02.2022, в рахунок погашення суми основного боргу відповідачки. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за тілом кредиту, суд вважає позовні вимоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Щодо вимог про стягнення комісії суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладання кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до редакції п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», яка діє наразі, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит (у редакції на час укладання кредитного договору), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Відповідно до редакції п. 5 Правил про споживчий кредит, яка діє наразі, банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит (у редакції на час укладання кредитного договору), загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). За змістом редакції додатку 1 до Правил про споживчий кредит, яка діє наразі, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець зацікавлений у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 року по справі № 727/5461/23. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 суд касаційної інстанції врахував, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості: з 28.01.2022 по 27.05.2023 4,5% від суми кредиту, з 28.05.2023 по 27.08.2024 3,5% від суми кредиту, з 28.08.2024 по 27.11.2025 2,5% від суми кредиту, З 28.11.2025 по 28.01.2027 1,4% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) передбачена й у Графіку платежів. При цьому ні в кредитному договорі, ні в інших документах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~549 від 24.01.2025 (а.с. 80). Таким чином з відповідачки на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (2422,40 грн. х 47668,44 грн.) / 86098,15 грн. = 1341,17 грн. Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Маслюженком М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» (а.с. 17-20) та ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1310920 від 19.08.2024, виданого адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» адвокату Маслюженку М.П. (а.с. 24). До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №\~3332, виданого Маслюженку М.П. на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області №\~74 від 25.04.2017 (а.с.\~23). Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16.12.2024, адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надало ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 7200,00\~грн. У даному акті зазначено перелік послуг та їх вартість (а.с. 38). Суд вважає безпідставним включення до переліку послуг «проведення юридичного та фінансового аналізу боржника» (вартість 1200,00 грн.), адже відсутні підстави вважати ці послуги були необхідними та пов`язаними із стягненням заборгованості за кредитним договором №\~22037000566365 від 28.01.2022. Фактично зазначення такої послуги лише спрямоване на штучне збільшення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині суд констатує, що відсутні підстави зменшувати розмір витрат на правничу допомогу, оскільки заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу співмірні із: складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України. З урахуванням вищенаведеного, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, але пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у розмірі: (6000,00 грн. х 47668,44 грн.) / 86098,15\~грн. = 3321,91 грн. Вирішуючи питання про можливість розстрочки виконання судового рішення, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Частиною 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №796/43/2018, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Приписами ч. 4 ст. 435 ЦПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо). Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі № 905/30/16. Представник відповідачки у заяві про розстрочення виконання судового рішення послався на наявність хронічних хвороб у відповідачки, однак належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять. Відповідно до правової позиції Верховного Суду матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Введення воєнного стану на території України та проживання відповідачки на території можливих бойових дій також не може бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. Суд ураховує, що матеріали справи не містять повних відомостей про дійсний розмір доходів [PERSON] , оскільки відповідачка може мати доходи не тільки у вигляді заробітної плати у Наталівській гімназії Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області й з інших джерел. Також суд зауважує, що у заяві про розстрочку виконання рішення представником відповідачки не враховано положення ч. 5 ст. 435 ЦПК України, яка містить імперативну вимогу про неможливість розстрочення виконання судового рішення більше ніж на один рік з дня його ухвалення. Крім того, суд звертає увагу, що саме винні дії [PERSON] з неповернення фактично отриманих кредитних коштів протягом тривалого періоду призвели до утворення заборгованості. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що представником відповідачки не доведено існування обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення, а тому заява про розстрочку виконання рішення у даній справі задоволенню не підлягає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial