Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

05.03.2025 позивач [PERSON] звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача ТОВ "ДВК Агро" про стягнення з останнього на користь позивача 9585,68 грн, що зумовлені невиконанням відповідачем договору оренди землі б/н від 05.03.2019 щодо оренди належної відповідачеві земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 5324584600:00:003:0243, з яких: 8050,00 грн заборгованість з орендної плати за 2024 рік, 96,60 грн інфляційні втрати, 38,38 грн 3 % річних і 1400,70\~грн пеня. Також просить розірвати вказаний договір оренди землі. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач користується належною позивачеві земельною ділянкою за вказаним договором оренди; строк оренди складає 10 років; відповідач не сплатив орендну плату за 2024 рік з терміном її сплати 31.12.2024; п. 14 договору передбачає пеню 0,3 % від не сплаченої суми за кожен день прострочення сплати; орендна плата за 2022 і за 2023 роки сплачувалася із затримкою на 2-3 місяці; п.\~36 договору передбачає розірвання договору за рішенням суду у разі невиконання другою стороною передбачених договором обов`язків. Ухвалою суду від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк скласти і подати відзив на позов. 11.03.2025 і 16.03.2025 відповідач копію ухвали суду, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав у свій електронний кабінет і на свою електронну пошту, що є їх належним врученням відповідачеві. 10.04.2025 суд отримав заяву позивача про зменшення позовних вимог із ціною позову 3000,65 грн. Вказує, що 03.04.2025 на його рахунок надійшла орендна плата за 2024 рік у сумі 8044,57 грн. Зазначає, що на умовах договору оренди землі розмір орендної плати складає 10000,00 грн на рік. Відповідача нарахував орендну плату за\~2024 рік на суму 10500,00 грн без урахування податків, тобто з індексацією.\~З\~урахуванням 18 % податку на доходи фізичних осіб і 1,5 % військового збору позивач мав би отримати 8452,50 грн орендної плати, а не 8044,57 грн. Просить стягнути 3000,65 грн які включають: 169,86 грн інфляційні втрати, 64,61 грн як 3 % річних за період 01.01.2025 03.04.2025, 2358,25 грн пені за період 01.01.2025 03.04.2025. Вимога про розірвання договору оренди землі залишається не змінною. 11.04.2025 суд отримав пояснення відповідача про здійснення виплати за договором, які значно перевищують суму орендної плати з урахуванням індексації, інфляційних втрат, пені та 3 % річних. Вказує, що здійснив нарахування на 10000,00 грн орендної плати, якими є 18,00 % податок на доходи фізичних осіб у сумі 1800,00 грн, і 5,0 % військового збору у сумі 500,00 грн. Відповідач перерахував позивачеві 8085,00 грн. У\~задоволенні позову просить відмовити. Станом на 18.04.2025 суд не отримував будь-яких нових заяв, клопотань тощо від сторін. Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), заяву про зменшення позовних вимог і пояснення відповідача, вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156899051 від 20.02.2019, позивач із 14.02.2019 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5324584600:00:003:0243, на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Згідно договору оренди землі б/н від 05.03.2019 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 10 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10000,00 грн за рік; орендна плата підлягає щорічній індексації; орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року; у разі несвоєчасної сплати орендної плати у визначені строки справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення. Право оренди зареєстровано 05.03.2019 за орендарем ТОВ "ДВК Агро" (відповідачем). Отже між сторонами укладено договір оренди землі. Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст.\~21 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата справляється у грошовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду землі"). Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст. 36 Закону України "Про\~оренду землі"). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК). Неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є\~грошова\~сума або\~інше\~майно,\~які\~боржник\~повинен передати\~кредиторові\~у\~разі\~порушення\~боржником\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). Щодо орендної плати за 2024 рік і пов`язаних з цим розрахунків За умовами договору оренди землі 10000,00 грн щорічної орендної плати має бути сплачено за 2024 рік не пізніше 31.12.2024. Позивач наполягає на її індексації і здійснення після індексації розрахунків, а відповідач вказує на нарахування і сплату виходячи із суми 10000,00 грн без її індексації. Індекс споживчих цін у 2024 році склав 112,00 %, що відповідно до вказаної орендної плати підлягає індексації за 2024 рік станом на 01.01.2025 до суми 11200,00 грн. Відповідач сплатив позивачеві орендну плату за 2024 рік платіжною інструкцією від 03.04.2025 № 120 на суму 8085,00 грн. Платіжними інструкціями від 03.04.2025 № 114 і 115 відповідач сплатив з вказаного доходу позивача податок на доходи фізичних осіб 1800,00 грн і 500,00 грн військового збору. Належна до сплати за 2024 рік орендна з терміном її сплати 31.12.2024 сплачена 03.04.2025 і відповідач вважає таку сплату повною. Натомість належна до сплати "на карту" сума орендної плати з урахуванням індексації і 2-х вказаних податків за 2024 рік складає 8624,00 грн (11200,00 11200,00 18,00 % 11200,00 5,00 %). Відповідач не доплатив позивачеві 539,00 грн (8624,00 8085,00). Відтак у справі не може йтися про стверджувану відповідачем переплату, яка перевищує орендну плату, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних і неустойку за 2024 рік. Судові не надано доказів невірності складеного позивачем розрахунку 169,86 грн інфляційних втрат за період січень лютий 2025 року, 64,61 грн як 3 % річних за період 01.01.2025 03.04.2025, а також 2358,25 грн пені за період 01.01.2025 03.04.2025. При\~цьому позивач брав за основу меншу (не проіндексовану) суму орендної плати за 2024 рік. Позивач просить достягнути орендну плату у сумі 407,93 грн, але розмір є недоплати є більшим і складає 539,00 грн. Суд не може з власної ініціативи здійснити коректний перерахунок заборгованості з проіндексованої орендної плати, оскільки у такому разі вийде за межі позовних вимог та порушить таку засаду цивільного судочинства як диспозитивність. Як наслідок суд стягує з відповідача на користь позивача 3000,65 грн (169,86 + 64,61 + 2358,25 + 407,93) і цим повністю задовольняє вимоги заяви про зменшення позовних вимог щодо грошових стягнень. Щодо розірвання договору оренди землі. Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачеві орендну плату за 2024 рік з терміном її сплати 31.12.2024. Довідки про доходи позивача за даними податкового органу зазначають, що відповідач нарахував, але не сплатив позивачеві орендну плату у сумі 10000,00 грн у грудні 2022 року. Її сплата відбулася у березні 2023 року. Інші нарахування чи сплата орендної плати у 2023 році не здійснені. У лютому 2024 року відповідач сплатив позивачеві 10000,00\~орендної плати. У грудні 2024 року відповідач нарахував але не сплатив орендну плату у сумі 10000,00 грн. Отже сплата відповідачем орендної плати за 2022, за 2023 і за 2024 рік здійснена щоразу не протягом кожного поточного календарного року до 31 грудня, а наступного календарного року. Тобто її сплату тричі щороку прострочено. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно п. 36 договору оренди землі б/н від 05.03.2019 дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав визначених законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Ураховуючи те, що у справі встановлено несвоєчасну сплату орендної плати відповідачем-орендарем за договором оренди землі за 2022, за 2023 і за 2024 роки, що є її систематичною несплатою, а також з огляду на положення п. 36 договору оренди землі, суд робить висновок, що позовна вимога про розірвання договору оренди землі також підлягає задоволенню. Аргументи відповідача щодо укладення між сторонами типового договору оренди землі без урахування форс-мажорних обставин воєнного стану, його негативного впливу на господарську діяльність відповідача тощо не спростовують підставності та обґрунтованості позовних вимог. Ба більше, тричі поспіль допущене прострочення сплати орендної плати свідчить про недобросовісне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань; підприємницька діяльність за своєю суттю є самостійною, ініціативною і ризикованою та не завжди досягає очікуваного від неї одержання прибутку. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серія [NUMBER] від 22.11.2017. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за\~ подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви фізичною особою майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак належна до сплати сума судового збору, від сплати якого звільнено позивача, щодо позовної вимоги: - майнового характеру на суму 9585,68 грн складає 1211,20 грн (9585,68 1,0 % ? 3028,00 0,4); - немайнового характеру (розірвання договору оренди землі) складає 1211,20 грн (3028,00 0,4). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). Відтак, з урахуванням частково задоволеної судом позовної вимоги майнового характеру, яка надалі буда зменшена позивачем внаслідок часткової сплати заборгованості відповідачем, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1590,35 грн (3000,65 ? 9585,68 1211,20 + 1211,20). На підставі викладеного,

Outcome: approved