Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК Аксіліум-Фінанс» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.10.2020 між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір №ПКК-39528. 08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Аксіліум-Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК Аксіліум-Фінанс» право вимоги за договором позики №ПКК-39528 від 24.01.2025. 12.12.2024 р. рішенням № 12/12/24-1 учасника ТзОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС». Загальний розмір заборгованості за кредитним договором за період з 09.11.2023 по 31.12.2024 становить 190\~249, 39 грн. Станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем невиконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №ПКК-39528 від 24.01.2025, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 190 249, 39 грн. за вищевказаним кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 17.03.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача. 18.04.2025 учасники справи не з`явилися у судове засідання. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судові засідання 17.03.2025, 18.04.2025 не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Судом встановлено, що 22.05.2020 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір №ПКК-39528. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано додаток про відкриття кредитної лінії №ПКК-39528 від 30.10.2020 до Заяви-Договору № 26205011358910/980/РКО від 13.01.2020 та анкету заяву № 39525. Відповідно до наданого додатку про відкриття кредитної лінії №ПКК-39528 від 30.10.2020 до Заяви-Договору № 26205011358910/980/РКО від 13.01.2020, термін (строк) кредитної лінії до 29.10.2023 (включно), максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн, розмір процентів за кредитним договором 30,00% річних, орієнтовна реальні річна процентна ставка 46,09 % річних. 08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу із відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, серед інших, до відповідача за кредитним договором №ПКК-39528 від 22.05.2020. В подальшому, 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 було змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.11.2023 заборгованість відповідача становить 142955, 31 грн, з яких 42650, 50 грн сума заборгованості за тілом кредиту (строковав), 55593, 36 сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена), 44711, 45 грн сума заборгованості за відсотками (прострочена), а станом на 31.12.2025 заборгованість відповідача становить 190249,39 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. 30.10.2020 на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, яка залишена позичальником поза увагою. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Представник позивача вказує, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Згідно зі ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. З огляду на наведене суд доходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотками за користування кредитом, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Альховською І.Б. надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №24/01/25 від 24.01.2025 та Акт наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025, відповідно до яких загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6000,00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн за участь у даній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, їх необхідністю для постановлення судового рішення, написання позовної заяви здійснено на стандартному бланку у аналогічний категорії справ, а тому не потребує значних затрат часу на виконання таких робіт. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved