Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Представник позивача ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" Сергутін В.А. звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-69-001819/20 від 29.03.2021 застраховані майнові інтереси страхувальника ПрАТ "МХП", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , та транспортним засобом SCANIA, д.р.н. [NUMBER] . 30.07.2021 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz W 220 д.р.н. [NUMBER] по автомобільній дорозі М-04 в Дніпропетровській області біля м. Павлоград, допустив зіткнення з транспортним засобом SCANIA, д.р.н. [NUMBER] , з напівпричепом KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, а постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі № 185/6835/21 відповідача визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило страхове відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу SCANIA, у розмірі 127 400,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди, який за двома транспортними засобами складає 449 573,72 грн (вартість ремонту транспортного засобу SCANIA - 312 816,56 грн, вартість ремонту транспортного засобу KRONE SD - 136 757,16 грн) та страховим відшкодуванням, яку позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , становить 136 757,16 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 справу направлено за підсудністю до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області. 11.10.2024 ухвалою суду відкрито спрощене провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених в заявах по суті справи. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали поданий відзив на позов, заперечували проти задоволення вимог в повному обсязі, вважаючи, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, адже постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 справу за ст. 124 КУпАП відносно відповідача закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Крім того, посилались на те, що розмір страхового відшкодування визначений страховиком з порушенням нормативно-правових актів у сфері оцінки, за відсутності [PERSON] , без залучення до проведення оцінки сертифікованого оцінювача або експерта, тому не може бути прийнятий на підтвердження дійсного розміру шкоди. Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в письмових заявах по суті справи, доходить таких висновків. Судом встановлено, що 29.03.2021 між ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ПрАТ "МХП" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (генеральний) № 06/107-69-001819/20-748, за яким застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , та транспортним засобом SCANIA, д.р.н. [NUMBER] . 30.07.2021 [PERSON] , керуючи належним йому транспортним засобом Mercedes-Benz W 220 д.р.н. [NUMBER] по автомобільній дорозі М-04 в Дніпропетровській області біля м. Павлоград, допустив зіткнення з належним ПрАТ "МХП" транспортним засобом SCANIA, д.р.н. [NUMBER] , з напівпричепом KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі № 185/6835/21 провадження у справі про адміністративне порушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, тобто в зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення. Страхувальник ПрАТ "МХП" звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку. Спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" під час здійснення огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , складено відповідний акт від 26.08.2021, а 30.08.2021 на підставі рахунку ремонтної організації - страховий акт по справі № 210000445252 на суму 136 757,16 грн, та здійснено виплату вказаної суми на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР082740 від 02.09.2021. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами за майнову шкоду, заподіяну ним як водієм автомобіля Mercedes-Benz W 220 д.р.н. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП згідно з договором № ЕР-205075777 була застрахована ПрАТ СК "ПЗУ Україна", останнє в межах укладеного з відповідачем договору частково компенсувало ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" суму страхового відшкодування за пошкоджені транспортні засоби KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , та SCANIA, д.р.н. [NUMBER] , в розмірі 127 400,00, що становило ліміт страхового відшкодування (страхову суму). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як виходить з постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2021 у справі № 185/6835/21, яка набрала законної сили, приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адмінстягнення, суд в мотивувальній частині постанови послався на висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/32126-ІТ, складений 02.11.2021, відповідно до якого дії водія автомобіля Mercedes-Benz W 220, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. При цьому вказане рішення суду не містить інформації, що встановлена вина інших осіб у вчиненні ДТП. Отже, в постанові чітко зазначено та визнано доведеним не тільки порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а і те, що правопорушення скоєно саме конкретною, зазначеною в цій постанові особою - [PERSON] . Саме по собі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні ДТП. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з частиною 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають. Разом з тим, стороною відповідача не подано доказів на підтвердження винуватості інших учасників дорожньо-транспортної пригоди в спричиненні матеріальних збитків (наприклад, висновку експертизи, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, тощо), або наявності непереборної сили, умислу потерпілого. Як наслідок, [PERSON] як власник транспортного засобу та водій, який в момент ДТП керував ним, несе відповідальність за завдану джерелом підвищеної небезпеки матеріальну шкоду. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" (яке є страховиком потерпілої в ДТП особи ПрАТ "МХП") виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, тому до нього перейшло право вимоги до заподіювача шкоди [PERSON] . Разом з тим, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відносини ж між [PERSON] та його страховиком (ПрАТ СК "ПЗУ Україна") регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205075777 від 22.07.2021, та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, договором була передбачена страхова сума, яку виплачує страховик за шкоду, завдану майну третіх осіб, що становить 130 000,00 грн, франшиза - 2 600,00 грн. Згідно з листом ПрАТ СК "ПЗУ Україна" від 15.07.2024, направленим на адресу позивача, 12.10.2021 останньому страховиком [PERSON] перераховано кошти в межах ліміту страхової відповідальності в розмірі 127 400,00 грн. Необхідно відмітити, що за твердженням позивача, не спростованим відповідачем, на розгляді в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області перебуває інша справа за позовом ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" до [PERSON] про стягнення з нього шкоди, завданої транспортному засобу SCANIA, д.р.н. [NUMBER] , де враховано сплату страховиком коштів в розмірі 127 400,00 грн. З огляду на те, що фактичний розмір шкоди, який за двома транспортними засобами складає 449 573,72 грн (вартість ремонту транспортного засобу SCANIA - 312 816,56 грн, вартість ремонту транспортного засобу KRONE SD - 136 757,16 грн), перевищує вказану страхову суму, стягненню на відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , з винної у ДТП особи [PERSON] підлягає 136 757,16 грн. Щодо посилання відповідача на те, що ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" не довела достовірними доказами (звітом оцінювача або висновком автотоварознавчої експертизи) розмір витрат, необхідних на відновлення пошкодженого транспортного засобу, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» (тут і надалі - в редакції на момент виникнення правовідносин та виплати страхового відшкодування) розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно зі ст. 979 ЦК України (тут і надалі - в редакції на момент виникнення правовідносин та виплати страхового відшкодування) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування» та ст. 990 ЦК України). Так, сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту (генерального) № 06/107-69-001819/20-748 від 29.03.2021, укладеного між ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ПрАТ "МХП", було погоджено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в якій включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобі на базі станції технічного обслуговування на підставі рахунків останньої. Також сторони передбачили, що виплата страхового відшкодування може здійснюватись без проведення автотоварознавчого дослідження. Іншими словами страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпіла особа досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16 невірно вважати, що для вирахування страхового відшкодування (збитків) слід брати до уваги тільки звіт суб`єкта оцінювання, складений згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 7 цього Закону проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування саме у випадках, встановлених законом. При цьому, норми вказаного Закону не передбачають обов`язковість проведення оцінки для визначення збитків та розміру відшкодування саме за результатами дорожньо-транспортної пригоди. Судом вже зазначалось, що спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" під час здійснення огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу KRONE SD, д.р.н. [NUMBER] , складено відповідний акт від 26.08.2021, а 30.08.2021 на підставі рахунку ремонтної організації - страховий акт по справі № 210000445252 на суму 136 757,16 грн, та здійснено виплату вказаної суми на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР082740 від 02.09.2021. Отже, при розрахунку розміру страхового відшкодування та здійснення страхових виплат страховою компанією брались до уваги результати проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу, страховий акт та рахунок з описом робіт та послуг станції технічного обслуговування, погоджені потерпілою особою, що відповідає умовам укладеного договору та нормативним актам. За ч.ч. 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч. 1-2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач та його представник, заперечуючи правильність розрахунку розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування, з метою доведення обґрунтованості своїх доводів, не скористались своїми процесуальними правами та не заявили клопотань про призначення судом незалежної автотоварознавчої експертизи з метою спростування обсягу та вартості спричиненого збитку. Також [PERSON] не доведено, що він після ДТП намагався взяти участь у процедурі визначення розміру завданої шкоди, а йому було відмовлено страховиком потерпілої особи. Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість, неправильність акта огляду від 26.08.2021 та страхового акта від 30.08.2021, а також рахунку станції технічного обслуговування з переліком робіт та послуг, чи суперечливість цих документів іншим матеріалам справи, а тому приймає їх до уваги в якості належних та допустимих доказів фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки страховою компанією [PERSON] , ПрАТ СК "ПЗУ Україна", сплачено відшкодування належним чином в межах страхових сум, однак фактичний розмір шкоди перевищує ці суми, він підлягає стягненню з винної у ДТП особи, тобто з відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» судовий збір, сплачений товариством за подання позову до суду, у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved