Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до\~ Територіальної громади\~старостинського округу\~№2\~с.\~Дорошівці Вікнянської\~об`єднаної територіальної\~громади в\~особі Вікнянської\~сільської радиЧернівецького району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON] , про що 02.09.2007 складно відповідний актовий запис №17, та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно. Позивач та його сестра [PERSON] є спадкоємцями\~\~за заповітом, посвідченим секретарем Дорошовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.08.2006 року зареєстрований в реєстрі за №47. [PERSON] за зазначеним заповітом від прийняття спадщини відмовився на користь сестри [PERSON] . Однак остання ні за заповітом ні за законом не прийняла спадщину, і відмовилась від такої, про що, в матеріалах справи міститься підтвердження. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа 17.09.2024 після смерті [PERSON] за №271/2024,\~\~проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Про що, 21.02.2025 приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №40/02-31. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що сестра [PERSON] прийняла спадщину. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу роглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача Територіальної громади\~старостинського округу\~№2\~с.\~Дорошівці Вікнянської\~об`єднаної територіальної\~громади в\~особі Вікнянської\~сільської ради\~Чернівецького району\~Чернівецької областів судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до приписів ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалося. Відповідно до приписів ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N? 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2007. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом чи законом, судом не встановлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78378025 від 17.09.2024 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 271/2024. Постановою приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейної Г.П. № 40/02-31 від 21.02.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском ним 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом с. Дорошівці №295 від 04.09.2024 підтверджується факт того, що [PERSON] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у [ADDRESS] з 1943 по 01.09.2007, тобто по день сметрі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1965 [PERSON] , матір`ю записано [PERSON] . Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.02.2006 власником вказано [PERSON] . За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці Європейського суду з прав людини, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Позивач вважає, що в даній ситуації є всі підстави для застосування принципу «пропорційності», оскільки він, хоча вчасно і не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , вважав себе правомірним власником спадкового майна. У позивача наявні на руках документи, які підтверджують право власності на належне померлій майно, він не відмовився від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. Позивач доглядає за майном та підтримує його в належному стані. Отже, можна вважати, що всі вказані вище дії фактично підтверджують, що [PERSON] , починаючи з дня смерті матері, вважав себе власником спадкового майна. З урахуванням наведених в позовній заяві обставин [PERSON] вважає, що має «законні сподівання» на отримання «активу», а саме: на можливість належним чином оформити право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту невизнаних прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого.

Outcome: approved