Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Чорненький Я.Б. подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка 30.06.2027, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що відповідач є батьком [PERSON] , однак рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15.03.2019 позбавлений батьківських прав. Шлюб між батьками позивачки розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 30.03.2012. Відповідач добровільно не приймав участі в утриманні позивачки, яка на той час була неповнолітньою, тому з відповідача стягувалися аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів його заробітку до досягнення позивачкою повноліття. На даний час позивачка досягла повноліття та навчається за рахунок коштів фізичних осіб на денній формі навчання 2 курсу факультету іноземних мов Львівського національного університету імені Івана Франка за спеціальністю 035 «Філологія» за освітнім рівнем бакалавр. Навчання закінчує 30.06.2027. Вартість навчання за перший та другий роки навчання оплачені матір`ю в сумі 36\~336 грн та 38\~190 грн. Навчальний заклад, у якому навчається позивачка, знаходиться у м. Львів, тому вона змушена винаймати кімнату у гуртожитку, їй необхідні кошти для придбання підручників, зошитів, іншого приладдя, одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування та проїзду. Навчання позивачки потребує значних матеріальних витрат, які мати позивачки несе фактично сама, так як з травня 2023 року відповідач перестав оплачувати аліменти. Відповідач матеріально забезпечений, знаходиться за кордоном та працює, інших утриманців не має, тому здатний надавати матеріальну допомогу на період навчання позивачки. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти винесення заочного рішення (а.с.36). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26-27). Ухвалою судового засідання від 17.03.2025 відкладено розгляд справи (а.с.37). Ухвалою судового засідання від 24.04.2025 судом постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.43). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, зваживши на позицію відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 25.05.2006 (а.с.6). Відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 30.03.2012 розірвано шлюб, зареєстрований 18.09.2003 Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області, актовий запис №64, між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишено позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.7). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 20.07.2018 змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] на частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 8-9). За змістом рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15.03.2019 [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Згідно з постановою державного виконавця у ВП №57864677 від 06.12.2018 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/443/736/18, виданого 17.10.2018 Жидачівським районним судом Львівської області про змінення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.12-13). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.01.2025 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом №2/443/736/18 станом на 01.01.2025 становить 35\~431,78 грн (а.с.14-15). Довідкою №3242 від 05.11.2024 Львівського національного університету імені Івана Франка встановлено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу освітнього ступеня Бакалавр денної форми здобуття освіти факультету іноземних мов Львівського національного університету імені Івана Франка ІV рівня акредитації за спеціальністю 035 Філологія. Дата завершення навчання 30.06.2027 (а.с.16). Згідно з платіжними інструкціями [PERSON] сплатила за навчання [PERSON] 07.08.2023 18\~168 грн, 24.01.2024 18\~168 грн, 22.08.2024 19\~095 грн, 24.01.2025 19\~095 грн (а.с.17, 18, 19, 20). Відповідно до квитанцій до платіжної інструкції від 29.08.2023 та 30.05.2024 [PERSON] сплатила плату за гуртожиток по 8\~000 грн (а.с.21, 22). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у дочки відповідача (позивача), яка продовжує навчання, потреби в матеріальній допомозі (аліментах), спроможності відповідача надавати таку допомогу та відсутності згоди щодо добровільного виконання відповідачем цього обов`язку. Норми права, які застосував суд. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20листопада 1989року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року). Згідно із частиною першою статті 3 цієї Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Сімейний Кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, згідно з приписами частин 1, 3 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Нормою частини 1 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі № 6-1296цс15 вказано про те, що правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою 2 курсу освітнього ступеня Бакалавр денної форми здобуття освіти факультету іноземних мов Львівського національного університету імені Івана Франка ІV рівня акредитації за спеціальністю 035 Філологія. Дата завершення навчання 30.06.2027. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд зазначає, що визначений позивачем розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька у , який він просить стягувати з відповідача щомісячно як аліменти, є мінімально визначеним Законом розміром аліментів на одну дитину. Також, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять фактичних даних, які б свідчили про наявність у відповідача вад здоров`я, що впливають на його працездатність або обмежують її, або вказують на його непрацездатність, а також наявність у нього інших утриманців чи фінансових зобов`язань, що утруднювали б чи робили неможливим виконання ним обов`язку щодо утримання дочки, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, а відтак вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1\~211,20 грн). На підставі статей 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved