Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] із вимогою розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що із відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як на причину для розірвання шлюбу послалася на відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, часті суперечки. До відповідача вона втратила почуття любові та поваги, а тому шлюб має формальний характер. У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. У матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі позивачки, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, адресовані йому судові повістки повернуто без вручення у зв`язку із відсутністю адресата; відзив на позов не подав, як і не подав жодних заяв по суті спору. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8\~ст.178 ЦПК України). Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.З ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.З ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив такі факти: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 10 листопада 2014 року уклали шлюб, зареєстрований Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №09, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2014 року. У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2016 року та серії [NUMBER] від 02 квітня 2022 року відповідно. Так, з врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, очевидним є те, що позивачка не бажає перебувати у такому шлюбі, а відтак згаданий шлюб не має ознак добровільності. Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вказаного на користь позивачки з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачкою при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved