Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У грудні 2024 року від представника позивача до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6973084 від 21.02.2023 в розмірі 11 910 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що 21.02.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 6973084, відповідно до умов якого відповідач отримав 3 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. В подальшому, від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 6973084 від 21.02.2023. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 20.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 12.03.2025. 19.03.2025 представник позивача звернувся до суду з клопотаннями про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та адресою, вказаною в позові, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді укладено кредитний договорів про споживчий кредит № 6973084, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 3 000 грн на строк 100 днів з 21.02.2023 по 03.03.2023 (п. 1.2-1.3 договору). Проценти за користування кредитом за пільговий період (10 днів) становлять 1 170 грн, за користування кредитом у поточний період\~ (90 днів) - 4 170 грн, комісія за надання кредиту становить 570 грн (п. 1.5 договору). Також між сторонами погоджено графік платежів за договорами № 6973084 (додаток № 1) та паспорт споживчого кредиту (додаток № 2) . Згідно з платіжним дорученням № 94136619 від 21.02.2023, перераховано платником ТОВ «Мілоан» 3 000 грн отримувачу [PERSON] , код [NUMBER] . 29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ та акта приймання-передачі від 29.05.2023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «Кредит Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуває права вимоги за кредитним договором № 6973084 від 21.02.2023, що вбачається з витягу з реєстру боржників. В матеріалах справи також містяться надані позивачем довідка про ідентифікацію особи, анкета-заява на кредит, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка з особового рахунку та претензія. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором № 6973084 від 21.02.2023 виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки рахується заборгованість у розмірі 11 910 грн, яка включає: 3 000 грн заборгованість за сумою кредиту; 8 340 грн заборгованість за відсотками; 570 грн \~ заборгованість за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved