Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Керівник Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернувся з позовом до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку шляхом їх конфіскації. У позовній заяві вказав, що громадянці російської федерації з 2017 року на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 площею 1,2101 га, яка розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області. Державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку проведено 21.06.2017 державним реєстратором Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 358290, який виданий 03.06.2005 Барською районною державною адміністрацією. У подальшому, [PERSON] на підставі договору оренди землі № 121-476 від 19.05.2023 передала спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «Міжлісся» строком на 14 років 7 місяців. Оскільки відповідач порушила норми Земельного кодексу України та не відчужила земельну ділянку протягом року з дня набуття права власності, прокурор просив припинити право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цих спірних правовідносинах у позовній заяві вказана бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, подав пояснення на позовну заяву, у яких зазначив, що вважає позов обґрунтованим, виходячи з такого. [PERSON] є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії ВЕВ № 314646 від 31.08.2006 отримала державний акт на право власності серії ЯД № 358290 від 03.06.2005 на земельну ділянку площею 1,2101 га, з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098. 21.06.2017 зареєструвала право приватної власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На момент успадкування зазначеної земельної ділянки, державної реєстрації права власності, та по теперішній час відповідачка є громадянкою російської федерації. Представник Управління позов прокурора просив задовольнити, судові засідання проводити без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подала. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжлісся» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 04.04.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. \~ Громадянці російської федерації [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 площею 1,2101 га, яка розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області (нині Барської територіальної громади). Державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 площею 1,2101 га проведено 21.06.2017 державним реєстратором Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області Мельник Н.Л., номер відомостей про речове право: 21116157, індексний номер: 35876160, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 358290, виданого 03.06.2005 Барською районною державною адміністрацією. 19.05.2023 [PERSON] на підставі договору оренди землі № 121-476 від 19.05.2023 передала спірну земельну ділянку з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 площею 1,2101 в оренду ТОВ «Міжлісся» строком на 14 років 7 місяців. Право оренди вказаної земельної ділянки за ТОВ «Міжлісся» було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.08.2023 за номером запису про інше речове право: 51562984. Вказані обставини підтверджуються даними таких документів: інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 382548877 від 12.06.2024; Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.06.2024; копії державного акту серії ЯД № 358290 від 03.06.2005; копії договору оренди землі № 121-476 від 19.05.2023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 площею 1,2101. Керівник Жмеринської окружної прокуратури надіслав до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листа № 52/1-619вих-24 від 15.04.2024, у якому повідомив про виявлені факти порушення інтересів держави щодо незаконного перебування у приватній власності громадян російської федерації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема, і у власності відповідачки [PERSON] , та просив поінформувати про вжиті заходи представницького характеру щодо конфіскації земельних ділянок в дохід держави. У відповідь на вказаний лист Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило керівника окружної прокуратури про неможливість подання позовів про конфіскацію земельних ділянок та про необхідність представництва інтересів держави в суді, в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Вказане підтверджується даними листа № 0-2-0.6-3614/2-24 від 23.04.2024. Відповідно до\~інформації,\~наданої Управлінням\~Державної міграційної\~служби України\~у Вінницькій\~області у\~листі №\~0501.4-2369/05.2-24\~від 16.04.2024,\~на запит\~окружної прокуратури\~№ 52/1-617вих-24\~від 15.04.2024,\~відповідачка [PERSON] \~паспортом громадянина\~України,\~паспортом громадянина\~України для\~виїзду за\~кордон,\~тимчасовим посвідченням\~громадянина України,\~посвідкою на\~тимчасове/постійне\~проживання в\~Україні -\~не документувалася. Відповідно БД ЄІАС УМП ДМС обліку іноземців та біженців [PERSON] документована УДМС в Хмельницькій області посвідкою на постійне проживання в Україні. Відповідно до інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби України у Хмельницькій області у листі № 6801.4-770/68.03-24 від 16.05.2024, на запит окружної прокуратури № 52/1-793вих-24 від 13.05.2024, відповідачка [PERSON] , [INFO] , дійсно документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 20.06.2013 терміном дії «безстроково» (орган, що видав 6801) на підставі наданого УДМС у Хмельницькій області 01.06.2013 дозволу на імміграцію відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію». Станом на 16.05.2024 рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні відносно зазначеної іноземки не приймалося. Надати копію посвідки на постійне проживання в Україні зазначеної іноземки не виявляється можливим, оскільки такий документ не зберігається в матеріалах справи про надання дозволу на імміграцію та документування посвідкою на постійне проживання в Україні (зберігання такого документа не передбачено чинним законодавством України). Відповідно до даних копії паспорта серії [NUMBER] від 04.04.2014, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації. Листом № 52/1-953вих-24 від 12.06.2024 керівник Жмеринської окружної прокуратури повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про намір звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації. Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з приписами статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільсько-господарської продукції, або призначені для цих цілей. Згідно з частиною 2 статті 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (частина 4 статті 81 Земельного кодексу України). Статтею 145\~Земельного кодексу\~України передбачено:\~якщо до\~особи переходить\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~яка за\~цим Кодексом\~не може\~набуватися нею\~у власність,\~ця ділянка\~підлягає відчуженню\~її власником\~протягом року\~з моменту\~переходу такого\~права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (частина 2 статті 145 Земельного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі, серед іншого, конфіскації земельної ділянки. Оскільки [PERSON] не виконала чіткі і зрозумілі вимоги Земельного кодексу України щодо відчуження набутої на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року з дня набуття права власності, земельна ділянку з кадастровим номером: 0520280600:02:001:0098 підлягає конфіскації. Частиною 4 статті 145 Земельного кодексу України також передбачено, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах; ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Отже, законодавством передбачено компенсацію колишньому власнику вартості конфіскованої земельної ділянки. Таким чином, втручання у право власності відповідача чітко передбачено нормами Земельного кодексу України, переслідує легітимну мету, а саме захист інтересів Українського народу щодо використання земель саме сільськогосподарського призначення, котрі є основним національним багатством і забезпечують продовольчі потреби населення, які особливо загострилися в часи воєнного вторгнення російської федерації в Україну і окупації частини території України, а також є необхідним у демократичному суспільстві, застосування такого заходу, як конфіскація земельної ділянки є пропорційним переслідуваній меті, оскільки відповідачка, проживаючи постійно в Україні, мала достатньо часу і можливостей відчужити земельні ділянки, крім того, баланс між інтересами суспільства і власника майна забезпечується шляхом передбаченої законом виплати ціни проданої на земельних торгах земельної ділянки її колишньому власнику. Щодо підстав для звернення прокурора з позовом до суду. Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються правовий режим власності. У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами\~України (статті 14, 19 Конституції України). Отже, незаконне перебування земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власності іноземних громадян, порушення вимог законодавства щодо необхідності відчуження земельних ділянок протягом року з дня набуття права власності, з огляду на те, що земля є основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави, порушує інтереси держави, оскільки підриває основи правопорядку і суперечить конституційному принципу законності набуття права власності. Згідно з частиною 4 статті 145 Земельного кодексу України, позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Таким органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи, у цій справі Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не зверталося до суду за відновленням інтересів держави в розумний строк після повідомлення прокурором про порушення інтересів держави. Незалежно від тих причин, що перешкоджали зверненню управління до суду, зокрема і відсутності коштів на сплату судового збору, сам факт незвернення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, надавав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави, та звернення до суду з таким позовом. Подібні правові висновки (щодо причин незвернення до суду) викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №\~903/129/18 (провадження № 12-72гс19) (пункти 6.41-6.43) та ураховуються під час вирішення цієї справи. Прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про намір звернутися до суду із цим позовом, однак Управління підстав для представництва не оскаржило і самостійно до суду не звернулося. Отже, прокурором доведено підстави для представництва інтересів держави у цій справі і дотримано встановлену процедуру звернення до суду. З наведених мотивів позов належить задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідачки на користь Вінницької обласної прокуратури слід стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень). На підставі викладеного та

Outcome: approved