Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

14 березня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору:\~Комунальне підприємство "Центр\~розвитку та\~інвестицій Васильківського\~району" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру недійсним та вилучення запису з державного реєстру речових прав та їх обтяжень, в якій просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належного йому на праві користування майном, а саме: земельною ділянкою площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008 шляхом приведення земельної ділянки у попередній стан; визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав серія та номер: Б-2Є-7, виданий 29 травня 2014 року на квартиру [ADDRESS] ; вилучити запис з державного реєстру речових прав та їх обтяжень реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 956969932109, номер запису про право власності 15130619 від 22 червня 2016 року. Обґрунтовуючи позов, представник позивача вказує, що 17 жовтня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» укладено договір суперфіцію № 17/10/13-02 за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», передає [PERSON] у строкове користування земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що в той же день між Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» в особі директора Ільницької Зої Анатоліївни та позивачем [PERSON] було складено Акт прийому-передачі земельної ділянки. Вказує, що відповідно до п. 1.2 Договору, метою надання в користування земельної ділянки є здійснення позивачем будівництва та подальшого обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно затвердженого проекту будівництва, з дотриманням цільового призначення наданої в користування земельної ділянки. Зазначає, що площа наданої в користування земельної ділянки становить 0,1000 га кадастровий номер 3210900000:01:177:0008 яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 вересня 2012 року за реєстровим № 5961 та Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 583533, що виданий 29 вересня 2010 року відділом Держкомзему у м. Ірпінь, Київської області. Відповідно до п.2.2 Договору, земельна ділянка передається в користування суперфіціарію (позивачу) для здійснення житлового будівництва інших господарських споруд, будівництво, реконструкція, обслуговування та експлуатація об`єктів нерухомості відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Земельна ділянка не вибуває з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», а суперфіціарій (позивач) отримує лише право на користування нею для реконструкції, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів нерухомості, площа та межі земельної ділянки залишаються без змін п. 2.3 Договору. Відповідно до п. 3.1. Договір укладено до 17 жовтня 2018 року. Вказує, що 24 січня 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпінова Василя Івановича, який зареєстрував право забудови земельної ділянки (суперфіцій), про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Представник позивача зазначає, що на даний час відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» побудував на земельній ділянці площею 0,1000 га. кадастровий номер 3210900000:01:177:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] -є, житловий будинок та інші господарські споруди, не маючи на це правових підстав, оскільки вищезазначена земельна ділянка належить на праві користування [PERSON] відповідно до договору суперфіцію № 17/10/13- 02 від 17 жовтня 2013 року. Стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» незаконно побудував корпус 2 на земельній ділянці площею 0,1000 га, з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] -є, оскільки дана земельна ділянка була передана відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» позивачу відповідно до договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року. Зазначає, що вищезазначений корпус 2 відноситься до будинку [ADDRESS] . Вказує, що на неодноразові усні звернення позивача щодо припинення будівництва багатоквартирного будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008 площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, відповідач не відреагував. Крім того, зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» уклало з [PERSON] Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] серія та номер: Б-2Є-7 виданий 29 травня 2014 року, яка розташована в корпусі [ADDRESS] . Вказує, що вищезазначений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] серія та номер: Б-2Є-7, виданий 29 травня 2014 року, яка розташована в корпусі [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 червня 2016 року. Зазначає, що 07 лютого 2017 року [PERSON] уклав Договір №7-02/17 на виконання інженерно-геодезичних вишукувань, з Приватним підприємством «Компанія Геосфера». Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного Договору, виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати з дотриманням вимог законодавства, інженерно-геодезичні вишукування (виготовлення ситуаційного плану земельної ділянки, кадастровий номер 3210900000:01:177:0008) в [ADDRESS] -є. Вказує, що відповідно до ситуаційного плану земельної ділянки, корпус [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008 площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, та належить [PERSON] відповідно до договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року. Представник позивача звертає увагу суду, що будинок [ADDRESS] до якого належить корпус 2, в якому знаходиться квартира [ADDRESS] побудований на земельній ділянці, яка належить [PERSON] на праві користування, а також звертає увагу на те, що вищезазначена земельна ділянка Товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» не належить ані на праві власності, ані на праві користування. Стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» при укладенні з [PERSON] Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] , свідомо порушили вимоги частини 3 ст. 13 ЦК України в якій зазначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Враховуючи вищевикладене, представник позивача [PERSON] [PERSON] просить дану позовну заяву задовольни в повному обсязі та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належного йому на праві користування майном, а саме: земельною ділянкою площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008 шляхом приведення земельної ділянки у попередній стан, визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав серія та номер: Б-2Є-7, виданий 29 травня 2014 року на квартиру [ADDRESS] , вилучити запис з державного реєстру речових прав та їх обтяжень реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 956969932109, номер запису про право власності 15130619 від 22 червня 2016 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 березня 2017 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. 10 серпня 2017 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області провадження у справі № 367/1651/17 зупинено до вирішення цивільної справи № 367/4904/17. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2019 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору:\~Комунальне підприємство "Центр\~розвитку та\~інвестицій Васильківського\~району" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру недійсним та вилучення запису з державного реєстру речових прав та їх обтяжень відновлено. 14 травня 2019 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області замінено неналежного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ МОНТАНА». Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 25 жовтня 2021 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. прийнято дану справу до свого провадження у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ МОНТАНА» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності не подав, а також не подав відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд розглянув справу за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи Комунального підприємства «Центр\~розвитку та\~інвестицій Васильківського\~району» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи та\~всебічно проаналізувавши\~обставини в\~їх сукупності,\~давши оцінку\~зібраним по\~справі доказам,\~виходячи зі\~свого внутрішнього\~переконання,\~яке ґрунтується\~на повному,\~об`єктивному та\~всебічному з`ясуванні\~обставин справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 жовтня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» укладено договір суперфіцію № 17/10/13-02, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» передає [PERSON] у строкове користування земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210900000:01:177:0008, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 17 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» в особі директора Ільницької Зої Анатоліївни та [PERSON] було складено Акт прийому-передачі земельної ділянки, про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» в особі директора Ільницької Зої Анатоліївни передає, а [PERSON] приймає в тимчасове користування на умовах договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1000 га надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2 даного договору, метою надання в користування земельної ділянки є здійснення суперфіціарієм будівництва та подальшого обслуговування житлового будинку та господарських споруд згідно затвердженого проекту будівництва, з дотриманням цільового призначення наданої в користування земельної ділянки. Згідно з п. 2.1 договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року, площа наданої в користування земельної ділянки становить 0,1000 га, кадастровий номер 3210900000:01:177:0008. Відповідно до п. 2.2 договору, земельна ділянка передається в користування суперфіціарію для здійснення житлового будівництва інших господарських споруд, будівництво, реконструкція, обслуговування та експлуатація об`єктів нерухомості виповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Згідно з п. 2.3 даного договору, земельна ділянка не вибуває з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», а суперфіціарій отримує лише право на користування нею для реконструкції, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів нерухомості, площа та межі земельної ділянки залишаються без змін. Згідно з п. 5.5 договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року, укладений між сторонами договір підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 10.3, 10.3.4 договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року, дія договору припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 24 січня 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Шурпінова Василя Івановича та здійснив державну реєстрацію договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач [PERSON] виконав умови договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року та використовував зазначену в даному договорі земельну ділянку за цільовим призначення згідно умов договору. Крім того, відповідно до п. 3.1. договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року, даний договір укладено на 5 років з терміном дії до 17 жовтня 2018 року. Відповідно до п. 3.3. договору, суперфіціарій продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору і договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, якщо суперфіціар за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не повідомить письмово суперфіціарія про закінчення договірних відносин. Посилання позивача на ст. ст. 396, 376 ЦК України суд вважає безпідставним, оскільки встановлено, що позивач не є власником спірної земельної ділянки та не надав доказів тих обставин, що він був та є її користувачем. Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ МОНТАНА», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю « БГМ ЛТД», усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належного йому на праві користування майном, а саме,- земельною ділянкою площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] -є, з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008 шляхом приведення земельної ділянки у попередній стан. Щодо позовних вимог позивача в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: Б-2Є-7, виданого 29 травня 2014 року на квартиру [ADDRESS] та вилучення запису з державного реєстру речових прав та їх обтяжень реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 956969932109, номер запису про право власності 15130619 від 22 червня 2016 року, то суд вважає дані вимоги також такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 62209299 від 25 червня 2016 року, наданої Відділом державної реєстрації Виконавчого комітетом Ірпінської міської ради Київської області суду на виконання ухвали від 14 травня 2019 року, державний реєстратор Огребчук Радислав Володимирович на підставі технічного паспорту, серія та номер: Б/н, виданий 16 травня 2016 року, видавник: СГ ПП «ГЕО», витягу із списку покупців, серія та номер: 22/7, виданий 22 червня 2016 року, видавник: ТОВ «БГМ ЛТД», договору купівлі продажу майнових прав, серія та номер Б-2Є-7, виданий 29 травня 2014 року зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Ставлячи питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу\~майнових прав,\~серія номер\~Б-2Є-7\~від 29 травня 2014 року, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» незаконно побудував корпус 2 на земельній ділянці з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] -є, оскільки дана земельна ділянка була передана Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» позивачу відповідно до договору суперфіцію № 17/10/13-02 від 17 жовтня 2013 року, вищезазначений корпус 2 відноситься до будинку [ADDRESS] . Однак, належних та допустимих доказів того, що відповідач побудував [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 3210900000:01:177:0008, яка розташована за адресою: [ADDRESS] -є позивачем до суду надано не було. Крім того, позивач посилається на договір № 7-02/17 від 07 лютого 2017 року та схему до договору, однак із зазначених документів вказані вище обставини не вбачаються. Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За приписами ч. З ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: Б-2Є-7, виданий 29 травня 2014 року на квартиру [ADDRESS] та вилучення запису з державного реєстру речових прав та їх обтяжень реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 956969932109, номер запису про право власності 15130619 від 22 червня 2016 року, оскільки дані вимоги є недоведеними.

Outcome: dismissed