Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивачзвернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останнім, зареєстрований 14.12.2023 року Сновською міською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №46 та після розірвання\~шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позов обґрунтований тим, що 14.12.2023 року позивач уклала з відповідачем шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відносини. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. За доводами позивача подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, у позові просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, визнав позовні вимоги та просив звільнити від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.12.2023 року, який зареєстрований Сновською міською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №46. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн. З наведеного слідує, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову, що складає 605,60 грн. Відповідач просив звільнити його від сплати судового збору, надавши посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] , як на підставу звільнення. Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. В той час, п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» кореспондується із положеннями ст. 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Конструкція п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав. Таким чином, хоча вищезазначена норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак вони нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не стосуються усіх прав людини і громадянина, які, в свою чергу, встановлені Конституцією України та іншими законами. Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюб, не пов`язані з порушенням прав відповідача як учасника бойових дій, тому він не звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Таким чином, у відповідача відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору у даній справі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 605,60 грн.

Outcome: approved