Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з даним позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта та висновку про вартість житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами оцінений у 81100,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина, що складається в тому числі із житлового будинку [ADDRESS] . Батько лишив заповіт від 10.07.2007, за яким все своє майно заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Позивач прийняла указану спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлого батька, так як відсутній документ, який засвідчує право власності на вказане майно, у зв`язку із чим державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене позивач звернулася до суду. У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися. Згідно поданої заяви представник позивача просила розгляд справи провести без її участі та позивача, позов підтримали. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність . Позовні вимоги визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою учасників у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. [PERSON] помер [INFO] в с.Бровахи, Черкаського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.12.2007 Бровахівською сільською радою Черкаського району Черкаської області (а.с.12). 10.07.2007 [PERSON] склав заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 1,3005 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Бровахівської сільської ради Корсунь - Шевченківського району Черкаської області та яка належала останньому згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 177232, заповів своєму сину [PERSON] , а все інше його майно, заповів дочці [PERSON] (а.с.15). До маси спадкового майна, входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] , який відповідно до довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 19.12.2024 № 204 згідно з даними погосподарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER] , обліковується за [PERSON] (а.с.17). На даний час село Бровахи входить до складу Набутівської територіальної громади, представницьким органом місцевого самоврядування якої є Набутівська сільська рада. Відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17.07.2020, яка набрала чинності 19.07.2020, Корсунь-Шевченківський район ліквідовано та включено до складу нового Черкаського району (Корсунь-Шевченківська та Набутівська громади) та нового Звенигородського району (Селищенська та Стеблівська громади). Відповідно до довідки від 15.02.2025 №96/02-31 державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. після смерті [PERSON] [INFO] завела спадкову справу №325/2008 (а.с.10). Копію указаної спадкової справи було витребувано судом у нотаріуса (а.с.48-56). З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом подачі 25.04.2008 державному нотаріусу Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. заяви про прийняття спадщини (а.с.50). Родинні відносини позивача з померлим підтверджуються її свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с.13, 14). Брат позивача [PERSON] 25.02.2009 подав заяву державному нотаріусу Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І., у якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, а саме: земельну ділянку згідно Державного акту розташованої на території Бровахівської сільської ради, Корсунь-Шевченківського району,Черкаської області (а.с.53). З довідки Бровахівської сільської ради від 22.01.2009 №35 убачається, що на день смерті [PERSON] проживав в с. Бровахи Черкаського району Черкаської області. Отже, місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця: с. Бровахи Корсунь-Шевченківського (на даний час Черкаського) району Черкаської області, а спадщину після його смерті прийняли, як спадкоємці за заповітом, його діти, позивач по справі - [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 15.02.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутній документ, який засвідчує право власності на нього (а.с.8-9). Суд установив, що за відомостями погосподарського обліку спірний будинок обліковується за [PERSON] і розміщений на земельній ділянці площею 0,82 га, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 19.12.2024 №204 (а.с.17). Відповідно до відомостей технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , за вказаною адресою розташовані такі будівлі та споруди: літер.А-1 житловий будинок, збудований в 1989 році, площею 107,6 кв.м; ганок, побудований в 1989 році; літер. Б -сарай-гараж-літня кухня, побудовані у 1989 році, площею 69,2 кв.м; літер.б1- прибудова, побудована у 1989 році, площею 6,7 кв.м; літер. В-літня кухня, побудована в 1990 році, площею 22,9 кв.м; літер. в1 - прибудова, побудована в 1990 році, площею 12,2 кв.м; літер.Г- сарай, побудований в 1990 році, площею 7,3 кв.м; літер.Д- навіс, який побудований у 2005 році (а.с.19-24). Згідно з висновком про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, виконаного ТОВ "Центр нерухомості України" станом на 18.02.2025, ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] , становить 81100,00 грн (а.с.25). Відповідно до п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 № 5-24-26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Будівництво спірного будинку та надвірних споруд відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1990 році, тобто цей будинок з надвірними спорудами збудований до 1995 року, розташований у сільській місцевості. Отже спадкодавець [PERSON] за свого життя був власником цього будинку, а його право власності було зареєстроване відповідно до вимог чинного на той момент законодавства в погосподарській книзі сільської ради. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок, який належав її покійному батькові. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Як було вказано вище, у встановленому законом порядку уповноважений суб`єкт нотаріус встановив, що позивач спадщину прийняла. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Нотаріус відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, позивач довела, що вона в установленому законом порядку, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Через відсутність правовстановлюючого документа на спірний будинок визнання за позивачем права власності на цей будинок можливе лише в судовому порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved