Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути щомісячно з відповідача [PERSON] на її користь аліменти, на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі однієї третини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років, за умови, що дочка буде продовжувати навчання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка навчається на першому курсі Українського державного університету залізничного транспорту денної форми здобуття вищої освіти факультету Управління процесами перевезень на бюджетній основі. Їхня донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. У зв`язку з навчанням доньки та необхідністю її забезпечення усіма необхідними для навчання речами, необхідністю надання додаткових коштів, що необхідні для проживання, придбання одягу, вона не в змозі самостійно утримувати їхню спільну доньку. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідач є здоровою та працездатною особою, працює машиністом в локомотивному депо Основа Регіональної філії Південна залізниця АТ "Укрзалізниця", та отримує заробітну плату, отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхньої доньки, однак добровільно такої допомоги не надає, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі й шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Третя особа [PERSON] причини неявки не повідомила. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та докази надані на її обґрунтування, судом встановлено, що: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16.11.2016 року, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 11, 23) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.11.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , працюючого на посаді помічника машиніста тепловоза ВП "Локомотивне депо Основа" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (м. Харків, вул.\~Привокзальна, б. 1), ІПН 3148907799, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується виконавчим листом виданого 02.12.2016 року Зміївським районним судом Харківської області. (а.с. 14) Позивач [PERSON] , [INFO] , та донька (третя особа) [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №2023/002169183 від 13.03.2023 року, Довідкою про реєстрацію місця проживання особи Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №07-16-6/116 від 21.05.2021 року. (а.с. 6, 9) [PERSON] є студентом І курсу Українського державного університету залізничного транспорту, денної форми здобуття вищої освіти, освітнього ступеня бакалавр першого рівня вищої освіти факультету Управління процесами перевезень відповідно до Наказу про зарахування №271с від 10.08.2024 року. Термін навчання 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою Українського державного університету залізничного транспорту №02-27-1626 від 18.12.2024 року. (а.с. 10) Згідно з інформації з Реєстру територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №80 від 17.01.2025 року,\~відповідач [PERSON] , [INFO] ,\~ зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17) Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання\~утримання другим\~з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За загальним правилом, що міститься в ч.5 статті 183 Сімейного кодексу України, при визначенні аліментів у частці від заробітку (доходу) платника, суд, зазвичай, визначає: у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом під час розгляду справи встановлено, що на момент розгляду справи третій особі [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років, і вона продовжує навчання в університеті на денній формі навчання, строком до 30.06.2028 року, в зв`язку з чим позбавлена можливості працевлаштуватися й утримувати себе самостійно і тому потребує матеріальної допомоги. Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на спростування доводів позовної заяви щодо неможливості надання ним такої допомоги за станом здоров`я, наявності на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Разом з тим, позивачем не надано належного обгрунтування щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки від заробітку, зокрема, збільшення витрат на утримання доньки, необхідності щомісячного придбання дороговартісних приладів для навчання, чи інших обставин, які б свідчили про збільшення розміру аліментів в порівнянні з тим, які стягувалися з останнього в розмірі 1\\4 частки до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суду належить допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial