Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позов мотивовано тим, що 21.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] укладено договір №230421-61266-1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4550,00 гривень, строком на 100 днів (до 30.07.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР [NUMBER] емітовану АТ "ТАСКОМБАНК " зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.02.2025 становить 29552, 25 грн., яка складається з: 4550, 00 грн. заборгованість за кредитом, 25 002,25 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період за період з 21.04.2023 по 30.07.2023. З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №230421-61266-1 від 21.04.2023 у сумі 29552, 25 грн., яка складається з: 4550, 00 грн. заборгованість за кредитом, 25 002,25 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період за період з 21.04.2023 по 30.07.2023 (включно), судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Крім того даною ухвалою суду витребувано докази по справі. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Судова кореспонденція направлялась судом за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 21.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] укладено кредитний договір №230421-61266-1 шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 352752 (а.с. 14-17). Відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, відповідач отримав від ТОВ «ФК «Ріальто» кредит у розмірі 4550,00 гривень, строком на 100 днів (до 30.07.2023 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Пунктом 1.4 договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», які розміщені на сайті monetka.ua, rialto.com.ua. Пунктом 2.4.1 Договору визначено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування, Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, для укладення електронного кредитного договору №230421-61266-1 від 21.04.2023 року о 18:58:47 год. - кредитні кошти перераховані на картку позичальника (а.с. 17). З виписки по рахунку відповідача, наданої АТ «ТАСКОМБАНК» за період з 21.04.2023 по 26.04.2023 судом встановлено, що [PERSON] 21.04.2023року отримав на свою картку № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 4550 грн. Тобто, сторони дійшли згоди про істотні умови кредитного договору. Крім того, згода на укладення договору та отримання відповідачем коштів на зазначену ним банківську картку підтверджено наданими позивачем доказами. Відповідач свої боргові зобов`язання не виконав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком суми боргу заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 17.02.2025 становить 29552, 25 грн., яка складається з: 4550, 00 грн. заборгованість за кредитом, 25 002,25 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період за період з 21.04.2023 по 30.07.2023 (а.с.20) Судом перевірено розрахунок позивача по нарахуванню відсотків, нарахування відсотків, в обумовлений договором строк здійснено вірно: 4550 грн. х 3,5% х 100 (днів) = 25002,25 грн. Враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення суми заборгованості, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн., що підтверджені копіями договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, акту приймання-передачі наданих послуг від №299 від 26.12.2024 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року та платіжною інструкцією №2133 від 27.12.2024, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved