Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

13 грудня 2024 року на розгляд Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області надійшла заява представника заявника [PERSON] - адвоката Мініх І.М., в порядку окремого провадження, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, а саме просить: встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] з грудня 2003 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: земельну ділянку площею 1,91 га, кадастровий номер 6824285600:06:046:0050, та земельна ділянка площею 1,5795 га, кадастровий номер 6824285600:06:015:0069. Зазначає, що [PERSON] був родичом заявника, їх батьки підтримували тісні родинні відносини та допомагали один одному, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батьків, [PERSON] залишився проживати один в будинку по [ADDRESS] , сім`ї та дітей не мав. Мав схильність до зловживання алкогольних напоїв. Заявником у 2003 році було запропоновано [PERSON] переїхати до нього в будинок по [ADDRESS] . З грудня 2003 року [PERSON] проживав в сім`ї [PERSON] , де для нього було створені всі умови проживання. Заявник та його сім`я купували [PERSON] одяг, предмети домашнього вжитку, лікували його в період хвороби. В свою чергу, частину пенсії [PERSON] віддавав заявнику для сплати комунальних послуг та виконував роботу по господарству. Після смерті [PERSON] , сім`я заявника провела поховання. У зв`язку із чим заявник просить встановити факт спільного проживання із спадкодавцем та факт постійно проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Бегеба Н.М. підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та просять їх задовільними. Заінтересована особа - Миролюбненська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання представника не направили, будучи своєчасно повідомленими про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши учасників процесу, покази свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Миролюбне Хмельницького району Хмельницької області помер [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , один, що підтверджується довідкою Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 31.05.2024 року за № 233. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно: на земельну ділянку площею 1,91 га, кадастровий номер 6824285600:06:046:0050, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 101751, виданого 29.11.2004 року та на земельну ділянку площею 1,5795 га, кадастровий номер 6824285600:06:015:0069, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 146837, виданого 11.03.2009 року. Згідно спадкової справи № 274/2024 заведеної Старокостянтинівською нотаріальною конторою 06.06.2024 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] , останній є єдиним спадкоємцем до майна померлого та прийняв спадщину згідно статті 1264 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно матеріалів справи [PERSON] був родичом заявника [PERSON] , їх батьки підтримували тісні родинні відносини та допомагали один одному, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батьків, [PERSON] залишився проживати один за місцем реєстрації, сім`ї та дітей не мав. Мав схильність до зловживання алкогольних напоїв. Заявником у 2003 році було запропоновано [PERSON] переїхати до нього в будинок по [ADDRESS] . З грудня 2003 року [PERSON] проживав в сім`ї [PERSON] , де для нього було створені всі умови проживання. Заявник та його сім`я купували [PERSON] одяг, предмети домашнього вжитку, лікували його в період хвороби. В свою чергу, частину пенсії [PERSON] віддавав заявнику для сплати комунальних послуг та виконував роботу по господарству. Після смерті [PERSON] , сім`я заявника провела поховання. Згідно довідки Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 07.05.2024 року за № 201, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті постійно проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з письмової відповіді нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 10.12.2024 року за № 17000/02-14, щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , заявнику було відмовлено у зв`язку відсутністю документа, що підтверджує факт проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Допитаний судом свідок [PERSON] показав, що заявник [PERSON] є його дядьком та сусідом в с. Морозівка Хмельницького району Хмельницької області. У сім`ї [PERSON] понад 10 років по [ADDRESS] , проживав [PERSON] . У січні 2024 року [PERSON] помер, та дядько здійснив його поховання. Крім того, допитаний судом свідок [PERSON] показала, що проживає спільно із сином заявника. У будинку [PERSON] жив по [ADDRESS] , далекий родич [PERSON] , понад 17 років. Вони спільно вели господарство, допомагали один одному. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Конституційний Суд України в п.6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено в судовому засіданні тривале спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , тривалого ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останнього, а тому заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цих фактів породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, при цьому, спір про встановлення даних фактів відсутній.

Outcome: approved