Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1315057 від 30.11.2021, яка утворилася станом на 05.09.2024 в загальному розмірі 208398,33 грн, та витрати по сплаті судового збору 3125,97 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2018 відповідач подав заяву до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та уклав угоду № PDV2-2572628 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. 30.11.2021 року банк та відповідач уклали заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1315057, згідно з яким банк видав відповідачу кредит у розмірі 160400,00 грн строком на 72 місяці під 24,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти на поточний рахунок клієнта. Станом на 05.09.2024 заборгованість за кредитним договором складає 208398,33 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом 195247,90 грн у тому числі прострочена заборгованість 9294,69 грн, заборгованість за відсотками 13150,43 грн, у тому числі прострочена заборгованість 12353,43 грн. Ухвалою Малинського\~районного суду\~Житомирської області\~від 09.12.2024\~було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Науменко О.В. в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. На підставі вимог ст. ст.223, 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно зі\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 30.08.2018 відповідач подав заяву до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та уклав угоду № PDV2-2572628 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. 30.11.2021 року банк та відповідач уклали заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1315057, згідно з яким банк видав відповідачу кредит у розмірі 160400,00 грн строком на 72 місяці під 24,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Згідно зі Статуту АТ «Райффайзен Банк», затвердженого загальними зборами акціонерів протокол №Зб-65 від 28.04.2023, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за всіма правами та обов`язками. 30.11.2021 відповідач власноручно підписав Паспорт споживчого кредиту, погодившись таким чином з умовами кредитування (а. с. 8-9). Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, у строк та на умовах, передбачених Кредитним договором. З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1315057 від 30.11.2021 вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед АТ «Райффайзен Банк», яка станом на 05.09.2024 становить 208398,33 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом 195247,90 грн у тому числі прострочена заборгованість 9294,69 грн, заборгованість за процентами 13150,43 грн, у тому числі прострочена заборгованість 12353,43 грн. (а.с.6-7). На адресу відповідача позивачем була направлена вимога № 114/5-682275 від 11.09.2024 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується списком згрупованих відправлень (а. с. 22, 23-24). Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про виконання [PERSON] взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Згідно зі ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до положень ч.1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування кредитом є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені, сплачені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3125,97 грн.

Outcome: approved