Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним його малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та встановити над дитиною опіку, визначивши опікуном малолітнього - заявника [PERSON] . Заява обґрунтовується тим, що заявник є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю з дитинства І групи, причиною інвалідності є захворювання Q90.1 (синдром Дауна , затримка психомовленевого розвитку, код МКХ-10). Дитина проживає разом із заявником у квартирі [ADDRESS] . Дружина заявника [PERSON] проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Вихованням та утриманням дитини займається батько. Станом на день звернення заявника з даною заявою до суду його малолітній син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно себе обслуговувати, тому потребує постійного догляду. Заявник має можливість дбати про свою дитину, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.01.2025 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, [PERSON] , Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, та по справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2025 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] та його уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась,про день, час місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, однак надала до суду заяву, відповідно до якої заяву [PERSON] підтримала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.01.2020 року, актовий запис № 86. (а.с. 68) За даними Витягу з реєстру територіальної громади від 07.11.2024 року та Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.10.2008 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 52, 54) За даними Медичного висновку № 6 від 22.03.2024 року, Результатів дослідження від 19.10.2020 року, Консультативного висновку лікаря дитячого невролога від 06.10.2023 року, Заключення спеціаліста № 12/24 від 11.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , має захворювання Q90.1 (синдром Дауна, затримка психомовленевого розвитку, код МКХ-10). (а.с. 61-62,65, 66, 67) Згідно Повідомлення про неможливість проведення експертизи за поставленими питаннями, складеного експертом ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» Опейди С., малолітня особа не має цивільної дієздатності, відтак, визначення судово-психіатричним експертом медичного та юридичного критеріїв недієздатності у малолітньої особи (відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України) суперечить принципу законності. Згідно Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії від 19.03.2025 року № 6). Відповідно до якого заявник є законним представником малолітнього [PERSON] та наразі Комісія не має правових підстав для надання висновку щодо доцільності/недоцільності призначення [PERSON] опікуном над малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . За даними Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 25.10.2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 50) За даними Довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 237 від 09.11.2024 року, складеного ТОВ «Центр лікування залежності», [PERSON] , [INFO] , психіатричні протипоказання відсутні, обстеження лікарів-психіатрів не проводилось. (а.с. 53) Крім того, до матеріалів справи долучено копію посвідчення дитини з інвалідністю Серії [NUMBER] [PERSON] , 2019 року народження, від 18.06.2024 року, законним представником якого є [PERSON] , 1994 року народження. (а.с. 63-64) Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2, ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України). Перелік фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, міститься у ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, визнання особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ч. 1 ст. 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Згідно із ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка та піклування - це система заходів, спрямованих на забезпечення особистих і майнових прав та інтересів неповнолітніх дітей, а також повнолітніх осіб, які за віком чи станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіці підлягає дитина, яка не досягла 14 років, а піклуванню - від 14 до 18 років. Опіка (піклування) над неповнолітніми (малолітніми) дітьми, встановлюється, якщо батьки: померли, невідомо їх місцезнаходження, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіка також встановлюється над повнолітньою особою, яка визнана у судовому порядку недієздатною через нездатність усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними внаслідок хронічного стійкого психічного розладу. Опіку (піклування) може бути встановлено і за життя батьків неповнолітніх (малолітніх) дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку, незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини; визнані в судовому порядку недієздатними або обмежено дієздатними (психічно хворі, розумово відсталі або перебувають у приватному стаціонарному лікуванні в лікувально-профілактичному закладі чи на державному утриманні і будинках-інтернатах); понад 6 місяців не можуть займатися вихованням своїх дітей (засуджені до позбавлення волі на тривалий час, за станом здоров`я і інваліди І-ІІ груп; понад 6 місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ; відмовились від дітей у встановленому законом порядку; виїхали на постійне місце проживання або постійне місце роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні; перебувають під слідством. Малолітні та неповнолітні діти мають часткову (стаття 31 ЦК України) та неповну (стаття 32 ЦК України) цивільну дієздатність відповідно, а батьки (усиновлювачі) є їх законними представниками (стаття 242 ЦК України). Отже, дієздатність малолітніх та неповнолітніх дітей фактично обмежена до досягнення ними 18 років чи реєстрації шлюбу (стаття 34 ЦК України) або до надання їм повної цивільної дієздатності у разі працевлаштування за трудовим договором (з 16 років), державної реєстрації її як підприємця (з 16 років), вчинення запису, що є матір`ю або батьком дитини (стаття 35 ЦК України), тобто відповідно до норм закону, що не потребує ухвалення судового рішення про це. З огляду на вищевикладене за наслідком судового розгляду суд прийшов висновку, що заява про визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна батька дитини/заявника [PERSON] є необґрунтованою та безпідставною, оскільки малолітньою дитиною у порядку ч. 1 ст. 34 ЦК України не набуто повної цивільної дієздатності, що виключає право визнання дитини недієздатною особою у судовому порядку. При цьому, у суду відсутні правові підстави для встановлення над дитиною опіки та призначення опікуном батька дитини - заявника [PERSON] , оскільки дитина є малолітньою, має обох батьків, зокрема, батька/заявника у справі [PERSON] , які не позбавлені батьківських прав, мають повну цивільну дієздатність та є законними представниками дитини відповідно до закону (стаття 242 ЦК України). Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, [PERSON] , Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки є необґрунтованими та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 31, 32, 34, 242 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263- 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: dismissed