Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У лютому 2025 року через систему «Електронний суд» [PERSON] , в інтересах якої діє представник позивача адвокат Головін М.В., звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка вказує, що 04 вересня 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що на протязі останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося через відсутність взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася. Шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивачки. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено ще на початку 2022 року, та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу намагатися вести сімейні відносини немає. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить позивачу з відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом відсутній. Спорів щодо порядку утримання та місця проживання дитини немає. Майнових спорів немає. [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Головін М.В., належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися, згідно змісту позовної заяви та заяви від 25 квітня 2025 року, просили розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 04\~вересня 2018\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~шлюб,\~що підтверджується\~оригіналами свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] , № [NUMBER] , виданий 04 вересня 2018 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1699. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданий 07 червня 2019 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 829. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, та прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] », тому суд залишає прізвище позивачки без змін. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 968 грн. 97 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved