Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

До Фрунзівського районного суду Одеської області з Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 17 березня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97493580000, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12699 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах та в строки, які визначені договором. АТ «Укрсиббанк» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 27 жовтня 2021 року укладено Договір факторингу № 223, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 97493580000 від 17 березня 2021 року. Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 97493580000 від 17 березня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 27 жовтня 2021 року становить 10479 гривень. Оскільки, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому з урахуванням викладеного позивач простить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10479 гривень. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Фрунзівського районного суду Одеської області. Вказана ухвала набрала законної сили 11 лютого 2025 року (а.с. 32). Ухвалою Фрунзівського\~районного суду\~Одеської області\~від 03\~березня 2025\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~її розгляд\~відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~279\~ЦПК України\~призначений у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~з викликом\~сторін(а.с. 37). У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с. 41). Водночас, в прохальній частині позовної заяви просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідач у судове засідання, призначене на 17 квітня 2025 року не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43). Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Войничівського старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 32 від 28 лютого 2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялась належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідача, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 17 березня 2021 року між [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97493580000 (далі Договір) (а.с. 5-6). Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Згідно з пунктом 3.3 розділу 3 Договору кредит надається Позичальнику для особистих потреб в сумі 12099 гривень на придбання товару, шляхом оплати Банком з позичкового рахунку Позичальника відповідного товару, в сумі 600 гривень на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту, шляхом зарахування на рахунок Банку суми разової комісії за надання кредиту з позичкового рахунку Позичальника. Відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 27 жовтня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» укладено Договір факторингу № 223, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 97493580000 від 17 березня 2021 року (а.с. 7-9). Відповідно до копії реєстру Боржників до Договору факторингу № 223 від 27 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 97493580000 від 17 березня 2021 року в сумі 10479 грн, з яких: 10479 заборгованість за основним боргом (а.с. 14). Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кошти, відсотки та комісія за його користування не повертаються. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом установлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 525 ЦК України установлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, [PERSON] має перед ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97493580000 від 17 березня 2021 року в сумі 10479 грн (заборгованість за основним боргом). Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97493580000 від 17 березня 2021 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 18). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн). Згідно із ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Відповідно до платіжної інструкції № 822 від 12 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Суперіум», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 24). Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved