Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

13.03.2025 позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 86 512 грн 70 коп.. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що по 07.03.2025 працювала у ТОВ «ВЄГАРТ ОІЛ», звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідач останнім часом виплачував заробітну плату нерегулярно та в подальшому перестав платити. При звільненні позивачки відповідач не провів розрахунок. У зв`язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі у сумі 86\~512 грн 70 коп., яка складається з заборгованості на кінець січня 2025 року 31\~970 грн 30 коп., за лютий - 10\~908 грн 48 коп., за березень - 2\~727 грн 12 коп., компенсація за 15 днів невикористаної відпустки - 8\~181 грн 36 коп., та вихідної допомоги - 32\~725 грн 44 коп.. Ухвалою суду від 04.12.2023 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 15.04.2025. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі позивачки із зазначенням середньомісячної заробітної плати. 19.12.2023 представник відповідача через електронний суд подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Не заперечуючи існуючу заборгованість, зазначив що товариство не погоджується з визначеним розміром стягнення заробітної плати в сумі 86 512 грн 70 коп. з наступних причин. Відповідач визнає позов в сумі: заробітної плати за листопад 2024 року - 12\~312 грн 79 коп., заробітної плати за грудень 2024 року - 11\~257 грн 98 коп., заробітної плати за січень 2025 року - 8\~399 грн 53 коп., заробітної плати за лютий 2025 року - 7\~333 грн 09 коп., заробітної плати за березень 2025 року - 1\~963 грн 20 коп., компенсація відпустки - 4\~995 грн 29 коп., вихідної допомоги при звільненні - 24\~125 грн 27 коп.. Загальна сума заборгованості заробітної плати до виплати становить 70\~387 грн 15 коп. за вирахуванням податків та зборів . В решті позовних вимог ТОВ «ВЕГАРТ ОІЛ» просить відмовити. При вирішенні питання стягнення витрат по судовому збору просили врахувати часткове визнання позову. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд встановив, що по 07.03.2025 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ВЄГАРТ ОІЛ», звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , ТОВ «ВЄГАРТ ОІЛ» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заробітну плату у загальному розмірі 70\~387 грн 15 коп. (за вирахуванням податків та зборів), з яких: заробітна плата за листопад 2024 року - 12\~312 грн 79 коп., заробітна плата за грудень 2024 року - 11\~257 грн 98 коп., заробітна плата за січень 2025 року - 8\~399 грн 53 коп., заробітна плата за лютий 2025 року - 7\~333 грн 09 коп., заробітна плата за березень 2025 року - 1\~963 грн 20 коп., компенсація відпустки - 4\~995 грн 29 коп., вихідна допомога при звільненні - 24\~125 грн 27 коп.. Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, наказом про звільнення, розрахунковими листами за листопад грудень 2024 року, січень березень 2025 року, розрахунком відпускних, довідкою про доходи та довідкою про середній заробіток [PERSON] , копії яких міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачка в обґрунтування позову надала лише розрахунковий лист за січень 2025 року. Поряд з цим відповідач на виконання вимог ухвали суду надав докази щодо фактичної заборгованості із заробітної плати позивачки, зокрема розрахунковий лист за березень 2025 року, розрахунок відпускних, довідки про доходи та про середній заробіток позивачки. За відсутності доказів, які б спростовували подані відповідачем розрахунки заборгованості із заробітної плати, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Відтак, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачкою, вказаним у відзиві на позовну заяву, у розмірі 70 387 грн 15 коп.. Ураховуючи встановлені факти та наведені положення вбачається, що права позивача на оплату праці порушені. Відтак слід захистити право позивача й стягнути заборгованість у розмірі 70 387 грн 15 коп.. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються , зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тобто при зверненні з позовом до суду, позивач був звільнений від сплати судового збору у розмірі 1\~211 грн 20 коп. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). У відзиві на позовну заяву представник відповідача при вирішенні питання стягнення витрат по судовому збору просив врахувати часткове визнання позову. Поряд з цим, нормами ЦПК України не передбачено розподіл судових витрат при частковому визнанні позову. Загальна сума заборгованості по заробітній платі, що підлягає стягненню з відповідача становить 70 387 грн 15 коп., що відповідає 81,36 відсоткам від заявленої ціни позову. Відтак, слід стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеному, тобто у розмірі 985 грн 43 коп.. (1211,20*81,36/100)

Outcome: partial