Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] , та померлої [INFO] матері, [PERSON] , [INFO] , за законом і визнати за нею право власності у порядку спадкування на 2/5 частки житлового будинку по [ADDRESS] , якій в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., житлового будинку літ. «А1», загальною площею 30,2 кв.м, житловою площею 15,1 кв.м., літ «а» - тамбур; літ. «а1» - прибудова; літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В»; вбиральні літ. «Д», вбиральні літ. «Є», споруд № 2 - хвіртка; № 4 - огорожа. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис № 572. [INFO] померла її мати, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2023 року Білгород - Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 41. Після смерті батьків відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала їм в рівних частках на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської нотаріальної контори 18 липня 1956 року і зареєстрованому в реєстрі за № 4085, а також зареєстрованому Білгород - Дністровським бюро технічної інвентаризації 20 липня 1956 року в реєстровій книзі № 16, за реєстровим номером 2236, а також вказана частина домоволодіння належала померлим на підставі рішення народного суду м. Білгород - Дністровський Одеської області від 29 березня 1963 року по справі № 2-147 1963 року, яке було зареєстровано Білгород - Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.10.1963 року в реєстровій книзі за № 16 за реєстровим номером 2236. Факт належності в рівних частках померлим батькам 2/5 часток домоволодіння підтверджується відповіддю КП «Білгород - Дністровське бюро технічної інвентаризації від 19.10.2023 року № 1226 на запит приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу. Померлим батькам також належало рухоме майно, яке знаходилося у вказаній частині житлового будинку. Відповідно до довідки Білгород - Дністровського КП «ЖЕО-1» № 210 від 16 червня 2023 року на день смерті, [INFO] , її батько [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідно до довідки «ЖЕО-1» № 209 від 16 червня 2023 року разом з [PERSON] на день його смерті по [ADDRESS] були зареєстровані його дружина, її мати [PERSON] та вона - донька. Після смерті батька, вона і мати залишилися проживати у житловому будинку по [ADDRESS] , з заявами до нотаріальної контори ні вона, ні її мати не зверталася, свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька вони з матір`ю не отримували. Відповідно до довідки Білгород - Дністровського «ЖЕО-1» № 212 від 16 червня 2023 року її мати [PERSON] , на день смерті, [INFO] , з 1964 року по день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Білгород - Дністровського «ЖЕО-1» № 211 від 16 червня 2023 року разом з матір`ю, [PERSON] , на день її смерті по [ADDRESS] була зареєстрована також вона - [PERSON] . На день смерті її батьки, у встановленому законом порядку за життя право власності на житловий будинок не зареєстрували, переносу права власності до відповідного Реєстру права власності на нерухоме майно не здійснено. Після смерті матері вона разом зі своєю донькою також залишилися проживати у будинку, вона взяла на зберігання свідоцтво про смерть батька та матері, інші їх особисті документи та зберігала в себе. А також взяла собі рухоме майно, яке належало батькам, у тому числі побутову техніку, від спадщини вона не відмовлялася. У вказаній частині спадкового будинку, який за життя належав батькам, вона продовжує проживати і по теперішній час, обробляє та користується земельною ділянкою, наданою для будівництва та експлуатації житлового будинку, провела ремонт належавшої батькам частки житлового будинку. Весь час сплачує комунальні платежі та звернулася з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. 12 січня 2024 року вона отримали листи від приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу за № 401-16, згідно яких їй рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з відсутністю даних щодо реєстрації права власності на частку житлового будинку, яка належала батькам. На підставі вищевикладеного вона і звернулася з позовом до суду. 27.02.2025 від представника відповідача надійшла заява, відповідно до якої зазначив, що належним відповідачем по справі є Білгород - Дністровська міська рада, а не виконавчий комітет Білгород - Дністровської міської ради. Задля недопущення порушення прав інших можливих власників часток домоволодіння по [ADDRESS] міська рада просить суд звернути увагу на те, що в своїх позовних вимогах позивач перелічує склад домоволодіння в цілому, а не тільки 2/5 часток. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 30 січня 2024 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду з витребуванням доказів по справі. 15.02.2024, 11.04.2024 витребувані докази надійшли на адресу суду. 20.06.2024 Ухвалою суду, підготовче провадження у справі було закрито з призначенням її розгляду по сутті справи. 04.11.2024 Ухвалою суду витребувані докази по справі. 19.11.2024 на виконання ухвали суду надійшла інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача на належного Білгород - Дністровську міську раду. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис № 572. (а.с. 12) [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2023 року Білгород - Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 41. (а.с. 11) Те, що померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача підтверджується: копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 75, виданого 25 липня 1952 року; копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 12 травня 1953 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, з якого вбачається, що позивач 06 жовтня 1967 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 216, після реєстрації шлюбу її прізвище з [PERSON] стало [PERSON] .(а.с. 38-40) Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS] , які належали їм в рівних частках на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської нотаріальної контори 18 липня 1956 року і зареєстрованому в реєстрі за № 4085, а також зареєстрованому Білгород - Дністровським бюро технічної інвентаризації 20 липня 1956 року в реєстровій книзі № 16, за реєстровим номером 2236, а також вказана частина домоволодіння належала померлим на підставі рішення народного суду м. Білгород - Дністровський Одеської області від 29 березня 1963 року по справі № 2-147 1963 року, яке було зареєстровано Білгород - Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.10.1963 в реєстровій книзі за № 16 за реєстровим номером 2236. (а.с. 13-14) Факт належності в рівних частках померлим [PERSON] та [PERSON] 2/5 часток домоволодіння підтверджується відповіддю КП «Білгород - Дністровське бюро технічної інвентаризації від 19.10.2023 № 1226 на запит приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу. [PERSON] та [PERSON] також належало рухоме майно, яке знаходилося у вказаній частині житлового будинку. Відповідно до довідки Білгород - Дністровського КП «ЖЕО-1» № 210 від 16 червня 2023 року на день смерті, [INFO] , [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] . (а.с. 12) Відповідно до довідки «ЖЕО-1» № 209 від 16 червня 2023 року разом з [PERSON] на день його смерті по [ADDRESS] були зареєстровані його дружина, [PERSON] , 1920 року народження; донька [PERSON] , 1941 року народження, онука [PERSON] , 1977 року народження. (а.с. 34) Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати у житловому будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Білгород - Дністровського «ЖЕО-1» № 212 від 16 червня 2023 року [PERSON] , на день смерті, [INFO] , з 1964 року по день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . (а.с. 37) Відповідно до довідки Білгород - Дністровського «ЖЕО-1» № 211 від 16 червня 2023 року разом з [PERSON] , на день її смерті по [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , 1941 року народження та [PERSON] , 1977 року народження. (а.с. 36) На день смерті [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку за життя право власності на житловий будинок не зареєстрували, переносу права власності до відповідного Реєстру права власності на нерухоме майно не здійснено. Відповідно до листа КП «Білгород - Дністровське БТІ» від 19.10.2023 зазначено, що станом на 31.12.2012 року власниками 2/5 часток домоволодіння [ADDRESS] були в рівних частках [PERSON] та [PERSON] на підставі - договору дарування від 18.07.1956 року, який було зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.07.1956 року в реєстровій книзі № 16 за реєстровим № 2236 та рішення народного суду міста Білгород-Дністровський Одеської області від 29.03.1963 року, яке було зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.10.1963 року в реєстровій книзі № 16 за реєстровим № 2236. Дублікати правовстановлювальних документів Комунальним підприємством «Білгород- Дністровське бюро технічної інвентаризації» не реєструвалися. Надати склад 2/5 часток домоволодіння, що належали [PERSON] та [PERSON] не представляється можливим у зв`язку з тим, що на земельній ділянці даного житлового будинку в теперішній час збудовані споруди, які не входили до складу первісних часток співвласників, а визначити кому з них вони належать не представляється можливим. Станом на 06.07.2023 року дане домоволодіння в цілому складалося з: житлового будинку літ. «А», загальною площею - 34,7 кв. м., житловою площею - 21,9 кв. м., житлового будинку літ. «А1», загальною площею - 30,2 кв. м., житловою площею - 15,1 кв. м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиралень літ. «Д», «Є», споруд № 2, 4. При проведенні поточних технічних інвентаризацій у період 1974 по 2017 роки проінвентаризовані споруди № 2,4. При проведенні поточної технічної інвентаризації 1974 року було зафіксовано знесення частини житлового будинку, у зв`язку з чим житловий будинок було поділено на літ. "А" та "А1". Відповідно до роз`яснень Міністерства Юстиції України від 23.02.2016 року № 8.4-35/18/1 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі не є самочинним будівництвом та не підлягають введенню до експлуатації. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, вбиралень, душів, альтанок, навісів, наметів не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. У зв`язку з чим вбиральня літ. " Є " не підлягає введенню до експлуатації. Збудовані будівлі, споруди та самочинні переобладнання, перепланування добудови, перебудови, реконструкції та інші зміни щодо технічних характеристик, зокрема такі, які потребують попереднього погодження отримання дозволів компетентних органів, відсутні. (а.с. 82). Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі - ЦК України, 1963 рок), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК України, 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У відповідності до ст. 530 ЦК України, 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК України, 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Як встановлено в ході судового розгляду справи, на день смерті батьків, позивач проживала разом з ними, в житловому будинку по [ADDRESS] і була в ньому зареєстрована. Після смерті матері вона разом зі своєю донькою також залишилися проживати у будинку, вона взяла на зберігання свідоцтво про смерть батька та матері, інші їх особисті документи та зберігала в себе. А також користується майном, яке належало батькам, у тому числі побутовою технікою, від спадщини вона не відмовлялася. У вказаній частині спадкового будинку, який за життя належав батькам, позивач продовжує проживати і по теперішній час, обробляє та користується земельною ділянкою, наданою для будівництва та експлуатації житлового будинку, провела ремонт належній батькам частки житлового будинку. Весь час сплачує комунальні платежі та звернулася з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Після її звернення до приватного нотаріуса була заведена спадкова справа. Для повного та всебічного розгляду справи, для правильного її вирішення ухвалою про витребування доказів, судом витребувана спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] .. На виконання ухвали суду 15 лютого 2024 року, на адресу суду надійшла копія зазначеної спадкової справи, відповідно до якої з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] . (а.с. 66-85) Таким чином, та на підставі наданих доказів, в судовому засіданні достовірно підтверджено факт прийняття спадщини [PERSON] , після померлого [INFO] , [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] за законом. 12 січня 2024 року позивач отримала лист від приватного нотаріуса Білгород - Дністровського районного нотаріального округу за № 4/02-14, згідно якого їй рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з відсутністю даних щодо реєстрації права власності на частку житлового будинку, яка належала батькам. Факт належності [PERSON] та [PERSON] 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS] , підтверджується договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської нотаріальної контори 18 липня 1956 року і зареєстрованому в реєстрі за № 4085, та зареєстрованому Білгород - Дністровським бюро технічної інвентаризації 20 липня 1956 року в реєстровій книзі № 16, за реєстровим номером 2236, а також вказана частина домоволодіння належала померлим на підставі рішення народного суду м. Білгород - Дністровський Одеської області від 29 березня 1963 року по справі № 2-147 1963 року, яке було зареєстровано Білгород - Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.10.1963 року в реєстровій книзі за № 16 за реєстровим номером 2236. Ураховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, та його правозастосування до фактичних обставин справи, того, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] та [PERSON] , інших судом не встановлено, фактично прийняла спадщину після смерті своїх батьків, на момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, прийняла на зберігання майно та документи після їх смерті, окрім того звернулася до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилася від її прийняття, прийнявши до уваги доведений в судовому засіданні факт належності померлим 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS] , та не можливості встановити склад 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS] , про що зазначено КП «Білгород - Дністровське БТІ», також те що, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved