Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Адвокат Стельникович С.А., що діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначивши третіми особами: Обухівську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дергільову О.Г., у якому просить скасувати арешт нерухомого майна шляхом виключення записів про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з реєстраційними номерами «1936866» та «1936948» від 29.04.2005 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] чоловік позивача [PERSON] , та у подальшому остання звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дергільової О.Г. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на майно чоловіка. 27.11.2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дергільовом О.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2024 року № 414/02-31, яка мотивована тим, що в ході здійснення перевірки майна виявлено арешт нерухомого майна від 29.04.2005 року, реєстраційний номер обтяження «1936866», та арешт нерухомого майна від 29.04.2005 року, реєстраційний номер обтяження « 1936948», суб`єкт - [PERSON] . 28.12.2024 року представник позивача адвокат Стельникович С.А. звернувся до Філії Київського обласного державного нотаріального архіву № 1 (м. Вишневе) з адвокатським запитом, у якому просив надати копії документів на підставі яких Обухівською державною нотаріальною конторою 29.04.2005 року накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , однак листом від 31.12.2024 року зазначено, що вказана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, а тому копії документів не надано. Оскільки виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням його терміну зберігання позивач не має можливості із-за відсутності інформації припинити архівні арешти, а тому [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.04.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі,просив задовольнити. Представник відповідача Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв чи клопотань не подавав. Представник третьої особи Обухівської державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Обухівської ДНК. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дергільова О.Г. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду. Положеннями ст.\~280\~ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом з досліджених матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , звернулася до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт. Звернувшись до Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), позивачу повідомлено, що відомості про накладення арешту на майно [PERSON] , відсутні, оскільки виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються, а тому надати інформацію про накладання арешту неможливо у зв`язку зі знищенням архівних справ. Також, Обухівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) надано інформацію, що: - згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] , виявлено тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер «1936866», зареєстровано 29.04.2005 14:39:38; реєстратор: Обухівська районна державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. - згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] , виявлено тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер «1936948», зареєстровано 29.04.2005 14:45:32; реєстратор: Обухівська районна державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статті 48\~ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19). У даній справі предметом спору є вимога [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме скасування записів про обтяження. Ураховуючи те, що Обухівський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) не є боржником, стягувачем або особою, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки Обухівський ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) є неналежним відповідачем у вказаному спорі. При цьому суд враховує, що клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача сторона позивача не заявляла. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах, враховуючи характер спірних правовідносин), суд повинен відмовити у задоволенні позову. Крім того, у позовній заяві представник позивача посилається на ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» якою визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Тобто, особа, яка вважає себе власником арештованого майна, повинна звертатися до суду з позовом, що містить одночасно дві вимоги, а саме:? -про визнання права власності на майно -про зняття арешту з цього майна. Відмовляючи у задоволенні позову суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: dismissed