Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» позивача у справі,\~ звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у сумі 114 777,37 грн та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умовам укладеного 06.07.2018 року кредитного договору № 1001072027201 між АТ «ПУМБ», та відповідачем, останній своїх договірних зобов`язань належним чином не виконував. У зв`язку з довготривалим строком неналежного виконання кредитних зобов`язань виникла заборгованість відповідача перед позивачем, яка складає станом на 01.12.2024 : 49 247,62 грн заборгованість за кредитом; 29 819,08 грн заборгованість за процентами, 35 710,67 заборгованість за комісією. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає кредитної заборгованості, змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. 31.01.2025 після виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності. Відповідач \~повторно в судове засідання не\~ з`явився, \~про час\~ та місце\~ судового розгляду\~повідомлений\~вчасно та\~належним чином, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань ним не подано. Відповідно до вимог ч.1\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено 06.07.2018 кредитний договір ( Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) № 1001072027201 шляхом підписання відповідної Заяви. Відповідно до погоджених умов споживчого кредитування сума кредиту 63997,92 грн, строк кредитування 24 місяці, розмір процентної ставки- 12,00 % річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 1 983,94 щомісячно Відповідачем було підписано відповідну Заву про приєднання до Договору, Паспорт споживчого кредиту, таким чином сторони погодили умови надання кредитних коштів на засадах строковості, поворотності, платності. Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001072027201, що вбачається із відповідної платіжної інструкції від 06.07.2018. Факт користування відповідачем кредитними коштами також слідує з відповідних виписок/ особових рахунків щодо руху коштів за період з 06.07.2018 по 07.07.2020 року, \~ \~ \~ \~ Натомість відповідач вчасно усю суму кредитних коштів не повернув, сплатив лише частину в сумі 14 750,30 грн, чим порушив права Банку. Згідно з наданих позивачем розрахунків заборгованості станом на 01.12.2024 кредитна заборгованість\~\~ відповідача становить у загальній сумі 114 777,37 грн, з якої : 49 247,62 грн заборгованість за кредитом; 29 819,08 грн заборгованість за процентами; 35 710,67 грн заборгованість по комісії. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі №\~753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). Вирішуючи даний\~спір на\~підставі наданих\~доказів \~судом встановлено\~факти укладення\~між \~ позивачем\~ та\~відповідачем Кредитного\~договору та\~ видачі\~ \~відповідачу відповідних\~ грошових коштів\~ \~в порядку\~його виконання,\~а також\~ існування заборгованості. Так, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності даного Кредитного договору. Зазначений Договір недійсним не визнаний. Вказані обставини відповідачем не спростовано та не оспорено. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково сплатив кредит в сумі 14 750,30 грн в період з 06.07.2018 по 06.01.2019, тим самим погодившись на відповідні умови кредитування. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За \~таких умов,\~з огляду\~на наявні\~у справі\~розрахунки заборгованості,\~ взявши\~до уваги\~ \~ погоджений\~ сторонами\~строк \~кредитування (\~24\~місяці),\~суд вважає\~доведеною суму\~заборгованості відповідача\~перед позивачем\~ за\~Кредитним договором\~ в розмірі 89 733,98 грн, з якої: 49 247,62 грн - сума заборгованості за кредитом, 4 775,69 грн сума заборгованості за відсотками, 35 710,67 грн сума заборгованості за комісією. Доказів пролонгації строку кредитування матеріали справи не містять. Отже решту суми заборгованості за кредитом, суд вважає не доведеною, оскільки остання нарахована після спливу строків кредитування. На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості у загальній сумі 89 733,98 грн, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно погоджених умов кредитування, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору відповідно до пропорційності задоволення позовних вимог становить 1 893,83 грн ( 78,18 %).

Outcome: partial