Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області помер її батько - [PERSON] . До дня смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . В січні 2023 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батька, йому був потрібен сторонній догляд, в результаті чого заявник переїхала проживати до нього, щоб здійснювати догляд. З того часу і до смерті батька, заявник постійно проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина в с. Городниця Уманського району Черкаської області, яка складається із земельної ділянки, площею 0,1732 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована на території Ладижинської сільської ради та житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Крім [PERSON] інших спадкоємців на майно померлого немає. Після смерті [PERSON] заявник звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. від 07.02.2025 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з необхідністю встановлення спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Тому заявник просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за місцем його проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявник [PERSON] та її представник Товстенко К.В. не з`явилися, на адресу суду від адвоката Товстенка К.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ладижинської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] (російською мовою) народилася [INFO] , батьком якої є [PERSON] (російською мовою), матір`ю [PERSON] (російською мовою). [PERSON] померла [INFO] в с. Городниця Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до витягу з реєстру Ладижинської територіальної громади № 2023/009576480 від 22.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Городницького старостинського округу виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області № 16/13/8/13-19/Гр від 30.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . До дня смерті спадкодавець був зареєстрований одиноко. Відповідно до довідки Городницького старостинського округу виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області № 17/13-18/13-19/Гр від 30.01.2025 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно записів погосподарської книги, рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . Будинок розташований на земельній ділянці, що приватизована площею 0,1732 га, кадастровий номер 7124381700:01:000:0322 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . З копії витягу, в якому містяться відомості про державну реєстрацію земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка площею 0,1732 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7124381700:01:000:0322 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) на праві приватної власноті належить [PERSON] . Свідок [PERSON] в своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказувала, що вона проживає по сусідству з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З січня 2023 року разом з [PERSON] проживала його донька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] останній рік перед смертю важко хворів, а тому потребував стороннього догляду. До дня смерті [PERSON] , його донька - [PERSON] проживала із батьком, здійснювала за ним догляд та в подальшому здійснила поховання батька, справила поминки, доглядає за його могилою. Свідок [PERSON] в своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказувала, що вона проживає по сусідству з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З січня 2023 року разом з [PERSON] проживала його донька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] останній рік перед смертю важко хворів, а тому потребував стороннього догляду. До дня смерті [PERSON] , його донька - [PERSON] проживала із батьком, здійснювала за ним догляд та в подальшому здійснила поховання батька, справила поминки, доглядає за його могилою. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 80002733 від 07.02.2025 року встановлено, що приватним нотаріусом Животовською Н.Г. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , за номером у спадковому реєстрі 73613215, номер у нотаріуса 19, дата заведення 07.02.2025 року. Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Животовською Н.Г. від 07.02.2025 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням нею установленого строку прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] .. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець [PERSON] хворів і потребував сторонньої допомоги та догляду, тому тривалий час і до самої смерті, проживав разом із донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1221, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved