Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: - припинити право відповідачки на частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за позивачкою право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька позивачки; - визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку розміром 0,1 га, кадастровий № 63111500000:06:001:0318, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд; - припинити право відповідачки [PERSON] на частку земельної ділянки, кадастровий номер № 63111500000:06:001:0318, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Позов аргументує тим, що після смерті її батька залишилось спадкове майно, яке складається з частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, розміром 0,1 га, кадастровий № 63111500000:06:001:0318, наданої для обслуговування цього ж житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За життя батько заповіту не складав. Тому сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] як його дочка та дружина. Сторони своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право власності на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю. Ухвалою суду від 23.01.2025 року провадження у справі відкрито у загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 20.02.2025. 11.02.2025 відповідачка подала відзив на позов в якому просила відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що позивачка не внесла на депозитний рахунок суду вартість належної відповідачці частки житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки. \~ \~ \~ \~24.02.2025 позивачка надала до суду уточнену позовну заяву, яку ухвалою судді від 19.03.2025 залишено без руху, недоліки позивачка усунула 25.03.2025, тому ухвалою судді від 31.03.2025 провадження у справі відновлено з призначенням підготовчого судового засідання на 22.04.2025. В судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлялася своєчасно і належним чином про місце, дату та час судового засідання, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно і належним чином про місце дату та час судового засідання, подала заяву, в якій зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає, просила розглядати справу за її відсутності. Третя особа у підготовче судове засідання не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, раніше подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, висловивши позицію щодо заявлених позовних вимог. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Позивачка є власницею 1/2 частини житлового будинку, що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 632/1015/24) та витягом з Державного реєстру речових прав № 407261138 від 09 грудня 2024 року. У відповідності до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, після нотаріального оформлення своїх спадкових позивачці належатиме 3/4 житлового будинку, а відповідачці - 1/4, а отже, її частка є незначною, а спільне володіння даним майном є неможливим, внаслідок низки обставин. Відповідачка має право в порядку спадкування за законом на частини присадибної земельної ділянки, розміром 0,1 га, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . У той же час, відповідно до ст. 1225 ЦК України (в редакції Закону № 2518-IX від 15.08.2022) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, [PERSON] , та [PERSON] , стали співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності. Відповідно до звіту про оцінку вартості майна 03.07.2024р., вартість\~житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складає 511739,00 грн. Згідно висновку експерта вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 6311500000:06:001:0318: загальною площею 0,1 га становить 92000 грн. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2\~ст. 183 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1\~ст. 365 Цивільного кодексу України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Таке тлумачення відповідає сталій судовій практиці щодо застосування положень ст. 365 ЦК України про примусове припинення частки у спільному майні, що викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі № 219/1551/17, від 27 квітня 2021 року в справі № 524/2579/18, від 29 січня 2021 року в справі № 629/511/17, від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21). Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18), у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі № 344/120/16-ц (провадження № 61- 22129св19) та у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі № 6- 81 це11, від 02 липня 2014 року в справі № 6-68це 14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943 с 16. Таким чином, для припинення права на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників необхідно встановити наявність хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої ст. 365 ЦК України, тобто чи є відповідна частка незначною і не може бути виділена в натурі, або річ неподільною, або спільне володіння і користування майном є неможливим, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що реальний виділ частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є неможливим, тому припинення права власності відповідача на частину житлового будинку та земельної ділянки у даному випадку є доречним та можливим, а спільне володіння і користування майном є неможливим. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідачка визнала позов і таке визнання не суперечить нормам чинного законодавства та правам і інтересам інших осіб. Також, позивачем, згідно з квитанцією № 9365-2387-3527-4145 від 02.01.2025 р. внесено на депозитний рахунок суду UA208201720355299002000006674 Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області, код отримувача: 26281249, грошові кошти у розмірі 173034,75 грн., призначення платежу: внесення компенсаційних коштів на депозитний рахунок суду за позовном [PERSON] до [PERSON] . Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені\~ст. 365 Цивільного кодексу України, для припинення права власності відповідача на частку майна з виплатою їй відшкодування вартості майна, з одночасним визнанням права власності на вказану частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] за позивачкою. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідачки судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 5901,07 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, в даній справі, враховуючи визнання позову відповідачем до початку вирішення справи по суті, позивачці слід повернути 50% сплаченого нею при зверненні до суду судового збору, що становить 2950,53 грн., а з відповідача на її користь слід стягнути інші 50% сплаченого судового збору, що становить інші 2950,53 грн.

Outcome: approved