Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У листопаді 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Мохир Д.В. звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . На підставі державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ЧН № 047747, виданого 22 травня 2000 року [PERSON] належали земельні ділянки загальною площею 0,45 га, для ведення особистого підсобного господарства, а саме: земельна ділянка площею 0,2205 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,23 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилася спадщина на вказані земельні ділянки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Спадщину він прийняв, спадкова справа за № 240/2022 заведена в Носівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю, серії IV-ЧН № 047747, виданий 22 травня 2000 року виготовлений у порушення вимог чинного на той час земельного законодавства, а саме: зазначений державний акт зареєстровано 22 травня 2000 року, а рішення № 33 виконкому Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області на підставі якого [PERSON] передано у власність земельні ділянки площею 0,45 га, прийнято 23 травня 2000 року, тобто після реєстрації правовстановлюючого документа. Представник позивача просив суд: - встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 047747, загальною площею 0,45 га, виданого 22 травня 2000 року на підставі рішення № 33 виконкому Червонопартизанської сільської ради народних депутатів від 23 травня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної сласності на землю за № 351; - визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки загальною площею 0,45 га, а саме: земельну ділянку площею 0,2205 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2214, яка надана для ведення особистого селянського господарства, та розташована за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Володькова Дівиця, та земельну ділянку площею 0,23 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2243, яка надана для ведення особистого селянського господарства, та розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 січня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Представник позивача надісла на електронну пошту суду клопотання у якому вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу у відсутності позивача та його представника (а.с.83). Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 70). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] надано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,45 га, для ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~а саме:\~земельну ділянку\~площею 0,22\~га,\~ яка\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та земельну\~ділянку площею\~0,23\~га,\~ яка\~розташована за\~адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 047747, виданого 22 травня 2000 року на підставі рішення № 33 виконкому Червонопартизанської сільської ради народних депутатів від 23 травня 2000 року (а.с. 10, 11). З копії архівного витягу від 27 серпня 2024 року № Г.-969/1 вбачається, що рішення виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 23 травня 2000 року № 33 затверджено технічну документацію по приватизації земельних ділянок [PERSON] (а.с. 12). Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1200629722023 від 21.08.2023 власником земельної ділянки площею 0,2205 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2214, місце розташування: Чернігівська область, Ніжинський район, с.Володькова Дівиця, є [PERSON] на підставі державного акту від 22.05.2000 ІV-ЧН № 047747 (а.с. 15-17). Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 22.11.2024 власником земельної ділянки площею 0,23 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2243, місце розташування: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 94). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 траня 2022 року (а.с. 46). З копії довідки Носівської міської ради від 21 листопада 2024 року вих. № 886/1 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним була зареєстрована: [PERSON] (а.с. 50). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок загальною площею 0,45 га, для ведення особистого підсобного господарства, а саме: земельної ділянка площею 0,2205 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2214, що розташована за адресою: Чернігівська область Ніжинський район, с. Володькова Дівиця, та земельної ділянки площею 0,23 га, кадастровий номер 7423887000:01:001:2243, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] , [INFO] , місце народження: Чернігівська область, Носівський район, с. Червоні Партизани, заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 67). Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] відповідно до якого його батьком є [PERSON] (а.с. 47); копією свідоцтва про народження [PERSON] , відповідно до якого його батьком є [PERSON] (а.с. 48). Отже, [PERSON] є спадкоємцем пятої черги за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи заведеної Носівською державною нотаріальною конторою №240/2022 вбачається, що спадщину після померлого [PERSON] прийняв його онук [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви (а.с. 63-65). Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Киреєвою Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки\~загальною площею\~які знаходяться\~за адресою:\~Чернігівська область,\~Ніжинський район,\~с.Володькова\~Дівиця,\~що належали\~померлому [INFO] [PERSON] \~у зв`язку\~з тим,\~що державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю,\~серії IV-ЧН\~№ 047747,\~виданий 22\~травня 2000\~року виготовлений\~у порушення\~вимог чинного\~на той\~час земельного\~законодавства,\~а саме:\~зазначений державний\~акт зареєстровано\~22\~травня 2000\~року,\~а рішення\~№ 33\~виконкому Червонопартизанської\~сільської ради\~Носівського району\~Чернігівської області\~на підставі\~якого [PERSON] \~передано у\~власність земельні\~ділянки площею\~0,45\~га,\~прийнято 23\~травня 2000\~року,\~тобто після\~реєстрації правовстановлюючого\~документа, що підтверджується копією постанови від 14 травня 2024 року № 489/02-31 (а.с. 25). З повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № Г-1028/0-1086/6-24 від 09.07.2024 щодо внесення виправлень в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 047747 загальною площею 0,45 га, що знаходиться на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, виданого [PERSON] у зв`язку із розбіжністю в даті видачі рішенням місцевої ради вбачається, що відповідно до чинного законодавства внести зміни (виправлення) в державному акті не можливо (а.с. 23). Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Державний акт на землю - це документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності або право користування громадянина чи юридичної особи на земельну ділянку. Державний акт на землю містить інформацію про власника земельної ділянки; підстави набуття права власності(права користування) на земельну ділянку; місце розташування, площу земельної ділянки; опис суміжних землекористувачів; обмеження та обтяження у використанні ділянки. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності на земельну ділянку вже не видаються, внести зміни, видати дублікат у державний акт неможливо. Наявність помилок у правовстановлюючому документі на землю унеможливлює реалізацію своїх прав на земельну ділянку. Встановлення даного факту, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 047747, виданий 22 травня 2000 року на підставі рішення № 33 виконкому Червонопартизанської сільської ради народних депутатів від 23 травня 2000 року, померлому [INFO] [PERSON] , має для позивача юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати свої спадкові права. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, він має бути встановлений в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved