Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Адвокат Корольов М.А., діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/1904/22 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача, на утримання їх шести неповнолітніх дітей у розмірі по 1/12 частини від її заробітку на кожну дитину. Станом на 02.06.2023 двоє їх з відповідачем дітей перебувають на утриманні позивача, а саме: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2021 р.н., саме тому підстави для стягнення аліментів на їх утримання на користь відповідача припинилися. Просить звільнити позивача від сплати аліментів, стягнутих на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 по справі №697/1904/22 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з дня подання позову до суду. Стягнути з відповідача на користь позивач аліменти на доньку [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.11.2023. Судові витрати покласти на відповідача. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді Власової Б.В. від 09.11.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справ проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 22.10.2024 суддею Сивухіним Г.С. справу було прийнято до свого провадження, у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною судді Власової Б.В. Ухвалою суду від 27.11.2024 провадження у справі було зупинено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі про визначення місця проживання дітей сторін. Ухвалою суду від 10.03.2025 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 25.03.2025. Представник позивача адвокат Корольков М.А. та позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, направлено до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився,? ?направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав у частині розміру аліментів, які позивач просить з нього стягнути. Вважає, що обґрунтованим розміром аліментів на утримання дітей є 1/12 частка від його доходу на кожну дитину. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16.02.2021 та серії [NUMBER] від 06.09.2016 (а.с.17,18). Згідно рішення Канівського міськрайонного суду від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , по 1/12 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.12.2022 до повноліття дітей ( а.с.13-16). Згідно довідки старости сіл Хмільна, Хутір Хмільна, Михайлівка № 168 від 07.06.2023, [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , [INFO] . За даною адресою [PERSON] не проживає з 28.10.2022. Діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] знаходились на утриманні батька [PERSON] до 02.06.2023. На час видачі довідки діти перебувають з матір`ю (а.с.19). Згідно постанови Черкаського апеляційного суду від 05.03.2025 залишено без змін рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2024, за яким первісний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та визначення місця проживання дітей задоволено частково. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . У іншій частині позову відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей задоволено повністю. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.77-86). Позивач, посилаючись на те, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] наразі проживають з нею та перебувають на її утриманні, звернулася до суду з позовом про припинення стягнення аліментів з неї на їх утримання та стягнення аліментів на їх утримання з відповідача. Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що на даний час неповнолітні: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір`ю - позивачем по справі та повністю знаходиться на її утриманні, з 02.06.2023, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дитини, які стягуються на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 по справі №697/1904/22, а з урахуванням позовних вимог з 07.11.2023. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з ним не проживали і знаходились на утриманні платника аліментів. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, а також те, що відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати своїх дітей, суд дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, зокрема наявність у відповідача на утриманні інших спільних з позивачем чотирьох дітей, дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, відповідатимуть як інтересам сторін по справі, так і вимогам розумності і справедливості та їх розмір буде необхідним та достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Суд задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60\~ грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду. Разом з тим, за позову вимогу про звільнення позивача від сплати аліментів, [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1), а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial