Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

21.03.2025 позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 70 675 грн 00 коп.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20.02.2020 по 02.07.2024 працював у АТ «СМНВО-Інжиніринг», однак відповідач не регулярно виплачував заробітну плату. 02.07.2024 позивача було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , АТ «СМНВО-Інжиніринг» не провів розрахунок з позивачем. Ухвалою суду від 26.03.2025 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 29.04.2025. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. Суд на підставі ч. 5 ст. 14 ЦПК України через електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи направив відповідачу копію зазначеної ухвали та позовної заяви з додатками. Однак відповідач відзив не подав й не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 02.07.2024 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ «СМНВО-Інжиніринг», звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , АТ «СМНВО-Інжиніринг» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так в день звільнення позивачу не виплачено заборгованість по заробітній платі, що станом на 08.08.2024 (за вирахуванням ПДФО та військового збору) складала 70 675 грн 00 коп.. 06.01.2025 за заявою позивачки Ковпаківським районним судом м. Суми видано судовий наказ по справі № 592/14/25 про стягнення з АТ СМНВО-Інжиніринг заборгованості по заробітній платі станом на 08.08.2024 у сумі 70 675 грн 00 коп.. 24.01.2025 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/14/25 вказаний вище судовий наказ скасовано. Відтак заборгованість по заробітній платі позивачки залишається несплаченою та становить 70 675 грн 00 коп.. Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, наказом про звільнення, довідкою АТ «СМНВО-Інжиніринг» від 08.08.2024 про розмір заборгованості по заробітній платі позивача, судовим наказом, ухвалою про скасування судового наказу, копії яких містяться в матеріалах справи. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. За вимогами частини 1\~статті 233 КЗпП України\~працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно частини 2\~статті 233 КЗпП України\~із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Так, перебіг строку звернення до суду за вирішенням спору щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні почався 09.08.2024 (наступний день після одержання позивачкою довідки про заробітну плату) та сплив через три місці\~09.11.2024. До суду з заявою про видачу судового наказу та з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати позивачка звернулась 06.01.2025 та 21.03.2025 відповідно, тобто з пропуском строку визначеного\~статтею 233 КЗпП України. Разом з тим, відповідно до\~статті 234 КЗпП\~у разі пропуску з поважних причин строків, установлених\~статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. Строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Тобто,\~стаття 234 КЗпП\~не пов`язує можливість поновлення пропущеного строку звернення із поданням клопотання про поновлення строку на звернення до суду. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.04.2016 у справі № 6-409цс16. Враховуючи, що відповідач не виплатив позивачці всі суми, які належали останній в день звільнення станом на 08.08.2024, які залишаються несплачені станом на 29.04.2025, що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, яке є триваючим, тому пропущений [PERSON] строк звернення до суду підлягає поновленню. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ураховуючи встановлені факти та наведені положення вбачається, що права позивача на оплату праці порушені. Відтак слід захистити право позивача й стягнути заборгованість у розмірі 70 675 грн 00 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved