Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

14 лютого 2025 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] ,\~ на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки. 14 лютого 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 05 березня 2025 року судом отримано інформацію щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 31 березня 2025 року. Через неявку в судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року відповідача у справі, судовий розгляд 31 березня 2025 року відкладено та призначено повторно на 30 квітня 2025 року. В судове засідання 30 квітня 2025 року сторони не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися судом своєчасно та належним чином. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила суд здійснювати судовий розгляд за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За таких обставин суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за доцільне судовий розгляд у справі здійснюватися за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами та постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня донька зареєстрована за місцем проживання позивача, яке в свою чергу, є відмінним від місця реєстрації відповідача. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (14 лютого 2025 року) і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 04 відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що на день подачі позову становить 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved