Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначив, його батько [PERSON] та його мати [PERSON] з 1949 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. Він народився [INFO] , про що Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області вчинено актовий запис №60 та при народженні йому присвоєно прізвище матері « [PERSON] ». 11.02.2019 його мати [PERSON] склала заповіт, в якому вказала, що все своє майно заповідає для [PERSON] . [INFO] його мати померла і після її смерті відкрилась спадщина. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не скасовано. 10.10.2024 він звернувся з письмовою заявою до нотаріуса, було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про спадщину за нульовою ставкою йому відмовлено, оскільки в його свідоцтві про народження, що видано повторно, його прізвище зазначено « [PERSON] », в той час як в паспорті « [PERSON] ». Коли нотаріус здійснила повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, з`ясувалось, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 14.08.1979 встановлено батьківство [PERSON] щодо нього, [PERSON] . На підставі цього рішення в актовий запис про його народження внесено відомості про батька [PERSON] та повторно 20.05.2010 видано свідоцтво про народження на прізвище « [PERSON] ». На час ухвалення рішення заявнику було 16 років і в паспорті він значився « [PERSON] ». У зв`язку з цим просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] є його матір`ю. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що встановлення вказаного факту має для нього значення, оскільки в такому випадку не потрібно сплачувати податок за прийняття майна у спадщину; просив заяву задовольнити. Крім того зазначив, що йому відомо про розбіжності в написанні його прізвища в його свідоцтві про народження та в паспорті, проте він не хотів змінювати паспорт, бо йому більше подобається прізвище " [PERSON] ". Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить справу вирішити за наявними матеріалами. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, заслухавши заявника, свідків, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , що виданий 12.03.1998 Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області, заявник значиться [PERSON] (а.с.5). Картка платника податків, видана Полонською ДПІ ГУ ДПС у Хмельницькій області на ім`я [PERSON] (а.с.5). Відповідно до даних заповіту, складеного 11.02.2019 року, [PERSON] усе своє майно заповіла для [PERSON] (а.с.8). Даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Згідно з даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про встановлення батьківства №00049393745 від 12.02.2025, 04.09.1979 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полонського управління юстиції у Хмельницькій області складено актовий запис №34 про встановлення батьківства, відповідно до якого до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 14.08.1979, внесено відомості про батька - [PERSON] і, відповідно, після встановлення батьківства [PERSON] отримав прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового про народження запису №00049393709 від 12.02.2025 прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження №60 від 06.09.1963, вчиненому Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області, 04.09.1979 змінено на « [PERSON] » та в актовий запис внесено відомості про батька - [PERSON] (а.с.9-10). Листом приватного нотаріуса №13/01-16 від 12.02.2025 [PERSON] повідомлено, що у зв`язку з тим, що заявнику після визнання [PERSON] батьківства присвоєно прізвище « [PERSON] », проте по паспорту він « [PERSON] », тому родинні стосунки між ним та його матір`ю документально не підтверджені. У зв`язку з цим заявнику повідомлено, що у разі недоведення родинних відносин з матір`ю ставка оподаткування отриманого у спадщину майна становить 5% від вартості успадкованого майна, проте об`єкти спадщини, що успадковуються членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення оподатковуються за нульовою ставкою. Таким чином, при недоведенні родинних стосунків з [PERSON] спадщина, отримана заявником як спадкоємцем за заповітом, підлягатиме оподаткуванню, в той час як спадкоємець першого ступеня споріднення даний податок не сплачує (а.с.14). Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Верховний Суд України в листі 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Свідок [PERSON] , сусідка заявника, та свідок [PERSON] , сусідка та кума заявника, кожна окремо пояснила, що дійсно [PERSON] була матір`ю заявника [PERSON] , а самого заявника вони знають по прізвищу « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Згідно з дослідженими в суді доказами, встановлено, що на підставі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 14.08.1979 встановлено батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та, відповідно, 04.09.1979 в актовий запис про народження дитини внесено зміни і прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Проте на час ухвалення вказаного рішення заявнику було 16 років і йому вже було видано паспорт на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВР України « Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон №2503-ХІІ від 26.06.1992 (далі - Положення) Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Відповідно до п.16 Положення обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування. Отже заявник, відповідно до п.16 згаданого Положення, мав звернутись до уповноваженого органу влади задля обміну паспорта у зв`язку зі зміною прізвища. Проте, звертаючись до суду, заявник надав копію паспорта громадянина України, що виданий на ім`я [PERSON] , хоча у його свідоцтві про народження вказано, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed