Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,05га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0369, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка загальною площею 0,1000га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0377, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,1449га, кадастровий номер 5924789100:12:003:0205, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримала повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився у письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, проти позову не заперечувала. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. У суді встановлено, що [INFO] помер [PERSON] батько [PERSON] ( а.с.9-10) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька є його донька [PERSON] . Серед спадкового майна, яке залишилось на дату смерті [PERSON] є житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, земельна ділянка загальною площею 0,05га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0369, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка загальною площею 0,1000га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0377, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,1449га, кадастровий номер 5924789100:12:003:0205, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 01 червня 2021 року нотаріусом було видано свідоцтво право на спадщину за законом за р.№760 на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки було відмовлено, про що була винесена Постанова про відмову вчиненні нотаріальних дій №577/02-31 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Рішенням Виконавчого комітету Шпилівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області №11 від 29 жовтня 1993 року та рішенням 27 сесії п`ятого скликання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської від 05.11.2009 року було передано у безкоштовну приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,05 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку загальною площею 0,35га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки та виготовити на власне ім`я державні акти на право власності на земельні ділянки, у зв`язку з чим позивач позбавлений у позасудовому порядку оформити право власності на земельні ділянки. Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за №19-52. Пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних Положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. За життя [PERSON] отримав у приватну власність на підставі рішення Рішенням Виконавчого комітету Шпилівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області №11 від 29 жовтня 1993 року та рішенням 27 сесії п`ятого скликання Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської від 05.11.2009 року земельну ділянку загальною площею 0,05 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку загальною площею 0,35га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, Позивачем здійснена державна реєстрація земельних ділянок загальною площею 0,05га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0369, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка загальною площею 0,1000га, кадастровий номер 5924789100:12:002:0377, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка загальною площею 0,1449га, кадастровий номер 5924789100:12:003:0205, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з ДРРП №379650013, №379652336, №379652774 від 22.05.2024 року. Згідно пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно дост.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Тобто, за загальним правилом, визначеним в Главах 87, 89 ЦК України, здійснення права на спадкування та оформлення спадкоємців в спадкових правах здійснюється через нотаріуса і лише у тих випадках, коли об`єктивно неможливо спадкоємцеві оформитись в спадкових правах через нотаріуса суд вправі визнати за таким спадкоємцем право власності на майно в порядку спадкування. Таким чином, оцінюючи надані стороною докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved