Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Представник позивача МТСБУ Попов В.Є. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 12.02.2025, в якій просив суд стягнути із [PERSON] на користь МТСБУ 46\~313 грн. 94 коп. збитків у порядку регресу; витрати по сплаті судового збору у сумі 3\~028 грн. 00 коп. стягнути з відповідача. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 14.02.2024 приблизно о 20.40 год. на автодорозі по вул. Електрозаводська у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ИЖ 2126», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2024 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . У порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Відтак, представник водія пошкодженого автомобіля марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , [PERSON] 25.03.2024 повідомила МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди та в подальшому, будучи потерпілою стороною, звернулася до із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі звітом автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , склав 44\~863 грн. 93 коп. На підставі наказу про відшкодування шкоди із фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 44\~863 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 09.09.2024. Крім того, МТСБУ понесло додаткові витрати на збір документів та визначення розміру майнової шкоди у розмірі 1\~450 грн. 00 коп. Відтак, загальний розмір витрат склав 46\~313 грн. 94 коп. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку завдані збитки відмовляється компенсувати, направлену на його адресу претензію про відшкодування шкоди залишив поза увагою, тому у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до нього, що стало підставою для звернення представника до суду. Ухвалою суду від 18.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ Представник позивача Попов В.Є. правом на участь в судовому засіданні не скористався, направивши через модуль підсистеми ЄСІСТ «Електронний суд» клопотання про розгляд справи за його відсутності. Пред`явлені вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово викликався у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відзив на позов не подав. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.02.2024 приблизно о 20.40 год. за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 3-б, водій [PERSON] керував транспортним засобом «ИЖ 2126», р/н [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, її зміни залежно від неї не обрав безпечну швидкість руху, після застосування гальмування втратив контроль над автомобілем, допустивши його занос, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалася праворуч у сусідній смузі, та після чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2024 у справі №212/2138/24, яка набрала законної сили 18.03.2024, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано [PERSON] . Крім того, в ході судового розгляду справи [PERSON] беззаперечно визнав свою провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку\~з цим,\~факт завдання\~шкоди водіям\~автомобілів марки\~«КІА SOUL»,\~р/н\~ [NUMBER] ,\~та «VOLKSWAGEN\~PASSAT»,\~р/н\~ [NUMBER] ,як потерпілих в дорожньо-транспортній пригоді, що яка сталася з вини [PERSON] , є преюдиціальним та доказуванню не підлягає, оскільки його істину вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати його знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини дорожньо-транспортної пригоди, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як слідує з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна\~або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 14.02.2024, при вирішенні спору слід враховувати приписи ст.5 ЦК України щодо дії актів цивільного законодавства в часі та застосовувати положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (зі змінами та доповненнями) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів» №1961-IV від 01.07.2004 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як слідує зі ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого\~транспортного\~засобу. [PERSON] , яка на момент дорожньо-транспортної пригоди керувала автомобілем марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , 2017 року випуску, є його власником відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 22.02.2022. Її цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213758970 з терміном дії з 20.03.2023 до 19.03.2024. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ИЖ 2126», р/н [NUMBER] , [PERSON] , яким на момент дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] , застрахована не була, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ за пошуком «Перевірка чинності поліса внутрішнього страхування». Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів» встановлено заборону експлуатації\~транспортного\~засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , діючи за нотаріально посвідченою довіреністю від 12.06.2024 від імені та в інтересах [PERSON] потерпілої сторони, повідомила МТСБУ 25.03.2024, що зафіксовано у відповідному повідомленні від 25.03.2024 із долученням схеми з місця ДТП. У подальшому, 12.08.2024 [PERSON] , діючи за нотаріально посвідченою довіреністю від 12.06.2024 від імені та в інтересах [PERSON] потерпілої сторони, подала до МТСБУ заяву про здійснення виплати їй відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.02.2024, в порядку ст.35, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відповідними реквізитами, зазначеними у поданій заяві. У розумінні ч.1 ст.28, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~транспортних\~засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до звіту №1402241 з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесення пошкоджень автомобілю «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , в дорожньо-транспортній пригоді, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 50\~450 грн. 78 коп. з ПДВ. Під час проведення огляду транспортного засобу з метою оцінки спричинених збитків був присутнім представник власника автомобіля «КІА SOUL», р/н [NUMBER] , оцінювач [PERSON] . Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не з`явився. Як слідує з Наказу МТСБУ №3.1/17348 від 06.09.2024 «Про виплату», сума до сплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 44\~863 грн. 94 коп. Обґрунтування зазначеної суми також підтверджується довідкою МТСБУ №1 від 04.09.2024, виходячи з підтвердженої шкоди по майну. Факт здійснення МТСБУ виплати [PERSON] як представникові [PERSON] підтверджується платіжною інструкцією №926214 від 09.09.2024 АТ «Укрексімбанк». На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України, п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди»\~№6\~від 27.03.1992, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з п.38.2.1 ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достеменно встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань перед потерпілим шляхом виплати йому суми страхового відшкодування в розмірі 44\~863 грн. 94 коп., а також понесенням додаткових витрат на оплату послуг експерта у сумі 1\~450 грн. 00 коп. (платіжна інструкція №886491 від 02.05.2024), у зв`язку з чим право зворотної вимоги до [PERSON] на підставі ст.1191 ЦК України у МТСБУ виникло на законних підставах, доказів протилежного відповідач суду не надав. Докази відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу в добровільному порядку позасудово в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність, обґрунтованість пред`явлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Враховуючи задоволення позовних вимог, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути із [PERSON] на користь МТСБУ 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved