Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 07.08.2021 р. укладено кредитний договір № 887897244 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі інтеренет, перейшов на офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною чатсиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу заявив бажання отримати кошти в кредит, зареєструвався на сайті, пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказав персональні дані. Відповідач ознайомився та погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами Правил, паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів та підтвердив, що вся інформація є повною, актуальною і достовірною. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 9 000,00 грн., перерахуваши на платіжну картку відповідача № 4149-49хх-ххх-0731, виконавши свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання не виконала, не повернула кредитні кошти в строк до 06.09.2021 р. та не сплатила в повному обсязі проценти за користування ними. В зв`язку з цим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 32013 грн., яка складається з 9000 грн. заборгованість по кредиту, 23013 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшом до договору факторингу укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно Реєстру прав вимоги № 32 від 31.12.2023 р. до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887897244 від 07.08.2021 р. в сумі 21 042 грн. 30.10.2023 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 р. до «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887897244 від 07.08.2021 р. на загальну суму 32013 грн. 17.04.2024 р. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 17/04/24, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №782702290 від 20.09.2023 р. Відповдіно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу№887897244 від 07.08.2021 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32013 грн. Просить стягнути з [PERSON] користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №887897244 від 07.08.2021 р в розмірі 32013 грн., яка складається з 9000 грн. заборгованість по кредиту, 23013 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам; судовий збір в сумі 2 422,40 грн.; 6 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місцерозгляду справи повідомлена своєчасно належним чином судовою повісткою відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. За відсутності сторін, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 07.08.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №887897244. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV8RX26. Перерахування коштів на платіжну картку [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 3с607075-40f4-b2dd-f8b92c1aa841 від 07.08.2021 р., електронним повідомленням АТ «Таскомбанк» № 3980/47.1-БТ від 08.08.2024 р. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (п.2.1). Сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути в розпорядженні позичальника (1.2). Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 9 000 грн. одразу після укладення договору, яктй має бути повернено до 06.09.2021 р. (п.1.3). Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 06.09.2021 р. (п.1.7 договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування креитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 605,90% річних, що становить 1,66% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 604,99% річних, що становить 1,66% в день від суми кредиту за кожний день користування ним; якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, перебаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів та Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом Дисконтного періоду. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у прозичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоу, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 цього договору (п.1.9). Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу) з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8 цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом Дисконтного періоду(п.1.10). Банк виконав свої зобов`язання по договору №887897244 від 07.08.2021 р. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, за нею рахується заборгованість в розмірі з 9000 грн. заборгованість по кредиту, 23013 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам. Норми права, застосовані судом. Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієїглави, якщоінше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронном у вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанніможе бути заміненийіншою особою внаслідокпередання ним своїх прав іншійособі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщоцевстановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшом до договору факторингу укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно Реєстру прав вимоги № 32 від 31.12.2023 р. до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887897244 від 07.08.2021 р в сумі 21 042 грн. 30.10.2023 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 р. до «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №887897244 від 07.08.2021 р. на загальну суму 32013 грн. 17.04.2024 р. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 17/04/24. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбвається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Позивачем на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором долучено до матеріалів справи договір факторингу № 17/04/24, № 28/1118-01, реєстр боржників, права вимоги за якими відступаються, акт приймання-передачі реєстру боржників. Згідно витягу з Реєстру боржників за договором факторингу №17/04/24 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32013 грн. Наведеними доказами підтверджується право ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звертались з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №887897244. Нарахування процентів за користування кредитом відповідає умовам кредитного договору. Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 887897244 від 07.08.2021 р., позовні вимоги про стягнення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в 2 422,40 грн. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 ч. 2 ст.141 ЦПК Українипередбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн., що підтверджуються Договором № 03/04/24 про надання правничої допомоги від 03.04.2024 року, який укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери»; Додатковою угодою №5 від 03.04.2024 року; Актом прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 року, яким визначено вартість години роботи адвоката, переліком проведеної роботи з кількістю витраченого на надану правову допомогу часу, на загальну суму 6000,00 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 6000,00 грн. відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечить принципу розподілу таких витрат, тому враховуючи, що рішенням суду позов задоволено, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6 000,00 грн.

Outcome: approved