Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 23.12.2024 року надійшла заява [PERSON] , яка подана адвокатом Станіславів Р.М., заінтересована особа Бериславська міська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1995 року, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області, згідно з розпорядженням від 05 квітня 1995 року за №2574, на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця 05.04.1995 року набула право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Маючи намір внести відомості про будинок до державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявниця звернулась до державного реєстратора. При ознайомленні з правовстановлюючими документами на будинок, державний реєстратор в усній формі повідомив заявниці про те, що у свідоцтві про право власності її прізвище записано, як « [PERSON] » і воно не збігається із записом її прізвища в Свідоцтві про зміну імені Серії [NUMBER] від 22 жовтня 2016 року, де її прізвище, до його зміни на теперішнє « [PERSON] », було зазначене, як « [PERSON] ». Оскільки, свідоцтво про право власності на житло було видано Бюром приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області, яке на даний час не існує, то виправлення в позасудовому порядку є неможливим, тому заявниця звернулась з дійсною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2025 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без руху. 28.02.2025 року від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 04.03.2025 року судом відкрито провадження по справі та призначено розгляд на 17.04.2025 року. В судове засідання учасники справи не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 05.04.1995 року Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області посвідчено, що будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видано згідно з розпорядженням від 05 квітня 1995 року за №2574. Відповідно до Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 22 жовтня 2016 року прізвище заявниці було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно із Домовою книгою для прописки громадян проживаючих в домі №8 за адресою: вулиця Виноградна, Бериславського району, Червономаяцької сільської ради, в розділі 1 зазначено, що [PERSON] є домовласником на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Бериславським БПЖ 05.04.1995 року. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХС-І від 22.07.1994 року, яке видано на ім`я [PERSON] , зазначено місце проживання заявниці: [ADDRESS] . Згідно із Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.12.2022 року № 5105-5002463397, зареєстроване місце проживання заявниці: [ADDRESS] . Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні прізвища заявниці в правовстановлюючих документах та свідоцтві про зміну імені серії [NUMBER] від 22 жовтня 2016 року, де прізвище заявниці було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявник не матиме змоги внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви [PERSON] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через розбіжності в написанні свого прізвища через літери «і» та «и» в прізвищі заявника свідоцтві про зміну імені серії [NUMBER] від 22 жовтня 2016 року, де прізвище заявниці було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] » та в правовстановлюючих документах від 05.04.1995 року, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved