Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Позовні вимоги мотивує тим, що 27 листопада 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4797173 , згідно з умовами якого відповідач отримав 4000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (додаток №1 до кредитного договору №4797173 від 27 листопада 2021 року) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 12 грудня 2021 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного Договору є Анкета-заява на кредит № 4797173 позичальника від 27 листопада 2021 року, що заповнена відповідачем. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 27 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №81- МЛ від 23 лютого 2022 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 4797173 від 27 листопада 2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Зазначає, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3679220 від 28 лютого 2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 року. Сума заборгованості відповідача становить 18 960,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 року, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 4 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 13 800,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 1 160,00 грн.. Акцепт договору Відповідачем вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» заборгованість за кредитним договором №4797173 від 27 листопада 2021 року, в сумі 18 960,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2024 року витребувано з Тячівської державної нотаріальної контори відомості щодо кола спадкоємців померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проживав в [ADDRESS] та з Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області відомості щодо осіб, які проживали та були зареєстровані разом на час смерті з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2025 року залучено до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] та роз`яснено [PERSON] , що усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу за його відсутності. Просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки на час смерті його сина було відсутнє будь-яке майно. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4797173, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит у сумі 4000,00 грн., строком на 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Позивальник зобов`язувався повертати кредит згідно з графіком (а.с.40-48). Відповідно до пункту 2.1 договору, кредит надається позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.1.1-1.6 та п.2.4 цього договору. Згідно із пунктом 6.1 договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Кредитний договір містить Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №4797173 від 27 листопада 2021 року. В додатку міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту) за період з 27 листопада 2021 року по 12 грудня 2021 року (а.с.39). Також, 27 листопада 2021 року [PERSON] підписав Додаток № 2 до договору про споживчий кредит №4797173 від 27 листопада 2021 року, а саме паспорт споживчого кредиту в якому також визначені загальні умови кредитування. (а.с. 37-38). Згідно із довідкою про ідентифікацію, підписаної представником ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач [PERSON] , [INFO] , ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 27 листопада 2021 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (S12328) направленого на номер телефону [NUMBER] (а.с.36). Анкета-заява на кредит №4797173 від 27 листопада 2021 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «Мілоан» (а.с. 33-34). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, передбаченому договором, що підтверджується платіжним дорученням №62019839 від 27 листопада 2021 року (а.с. 35). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 4797173 від 27 листопада 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитом договором станом на 16 січня 2024 року становить 18960,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000 грн.; прострочена заборгованість за комісіями - 1160 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 13800 грн. (а.с.30). 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір про відступлення права вимоги № 81-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги до боржників, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі (а.с. 21-29). Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру боржників від 23 лютого 2022 року до договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників кількістю:3718 (а.с. 19). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №81-МЛ від 23 лютого 2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №4797173 загальною сумою боргу 18960,00 грн. (а.с. 18). 09 січня 2024 року ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направило на адресу відповідача письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 21700574/59 від 09 січня 2024 року, з вказівкою про реквізити для сплати (а.с. 17). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за кредитним договором №4797173 загальною сумою боргу 18960,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором від 27 листопада 2021 року (а.с.30). Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, укладений 23 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач [PERSON] 27 листопада 2021 року уклав кредитний договір №4797173 , згідно з умовами якого відповідач отримав 4000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором, однак у строки встановлені договором їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 18960,00 грн., яка на підставі договору про відступлення права вимоги № 81-МЛ була відступлена позивачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, проте, [INFO] [PERSON] помер, на день його смерті вказана заборгованість сплачена не була. Відповідно до листа №05-22/1263 від 09 грудня 2024 року Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області відомо, що згідно даних реєстру територіальної громади на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом з ним за однією адресою були зареєстровані наступні особи: батько [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] та племінник [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 2 ст. 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. За змістом ст.ст.1216-1218,1220,1221,1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як передбачено ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В силу ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки. Враховуючи, що відповідач [PERSON] помер, спадкова справа після його смерті не заводилась, однак станом на день смерті останнього разом з ним за однією адресою був зареєстрований батько [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги, судом було залучено його до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON] . Оскільки кошти [PERSON] в добровільному порядку ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» не повернуті, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12. Порядком про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. З повідомлення Тячівської державної нотаріальної контори №305/02-14 від 11 жовтня 2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] станом на 11 жовтня 2024 року, спадкова справа не заведена (а.с.125). Отже, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» свої вимоги до спадкоємців [PERSON] у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України не пред`являло. За загальним правилом у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво, обов`язки померлої особи (боржника) переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Саме до цього зводиться правовий висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року (справа №332/2936/16-ц). Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях №31/28/33П-2287-2103-2025 від 13 березня 2025 року вбачається, що за [PERSON] транспортні засоби не реєструвалися (а.с.164). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 417570481 від 12 березня 2025 року вбачається, що відсутні відомості щодо реєстрації майна [PERSON] (а.с.165). Позивач, незважаючи на його обізнаність про смерть [PERSON] , позовних вимог не змінював, будь яких доказів на підтвердження обґрунтування заявлених вимог та необхідність стягнення заборгованості за договором з спадкоємців [PERSON] до суду не надав. Також позивач не довів належність [PERSON] за життя рухомого та нерухомого майна, в межах якого його спадкоємці мають нести відповідальність перед кредитором, що не дає суду можливості визначити межі відповідальності спадкоємців за боргами [PERSON] .. Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам (заявлення певних клопотань), оскільки це може призвести до порушення встановленого у статті 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом, що узгоджується з Правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 30 травня 2023 року у справі №443/1012/1. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). У відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку у задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed