Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

11 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 07 серпня 2016 року він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з вересня 2023 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - просить суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, відзиву на позовну заяву не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 07 серпня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 07 серпня 2016 року Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом № 145. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з вересня 2023 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Згідно ч.1 ст.113 СК України о соба, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу присвоїти прізвища: йому - [PERSON] , їй - [PERSON] .

Outcome: approved