Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

17.02.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №29.02.2024-100001111 від 29.02.2024 року у розмірі 13185,82 грн., станом на 17.02.2025 року, яка складається з наступного: 7472,10 грн. заборгованість за кредитом; 5713,72 грн. заборгованість по відсоткам. В обґрунтування вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 29.02.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) №29.02.2024-100001111. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.02.2024 року, строком на 70 днів. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачкою, 29.02.2024 року відповідачка отримала вказані кошти, натомість відповідачка не виконала свої зобов`язання та станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 13185,82 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7472,10 грн. та по процентам в розмірі 5713,72 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На письмові вимоги позивача відповідачка не реагує, заборгованість не погашає. За такого позивач просить стягнути заборгованість з відповідачки. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.02.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.02.2025 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 20.03.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. Тобто, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про наявність справи у суді та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в тому числі і шляхом розміщення оголошення на офіційном веб-сайті Судової влади України та телефонограмою не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №29.02.2024-100001111, згідно якого відповідачці надано кредит у розмірі - 8000,00 грн., строком на 70 днів. Відповідно до квитанції №2431532427 за договором №29.02.2024-100001111 від 29.02.2024 року відповідачці видано кошти на суму 8000,00 грн. Як слідує з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором від 29.02.2024 року №29.02.2024-100001111 у [PERSON] склалася заборгованість в сумі 13185,82 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7472,10 грн. та по процентам в розмірі 5713,72 грн. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за відповідачкою утворилась заборгованість за кредитним договором №29.02.2024-100001111 від 29.02.2024 року на загальну суму 13185,82 грн., яка складається з 7472,10 грн - основного боргу та 5713,72 грн. процентів. Відповідачка в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договором, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість за кредитним договором, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в судовому порядку. З урахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжною інструкцією №СЦ00004481 від 17.02.2025 року.

Outcome: approved