Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором.\~Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що 21.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 485870-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~21.04.2024\~направлено [PERSON] ,\~пропозицію (оферту)\~укласти Договір\~№ 485870-КС-003\~про надання\~кредиту.\~21.04.2024\~ [PERSON] ,\~прийняв (акцепт)\~пропозицію (оферту)\~щодо укладення\~Договір №\~485870-КС-003\~про надання\~кредиту,\~на умовах\~визначених офертою.\~Зі своєї\~сторони ТОВ\~«БІЗПОЗИКА» направлено\~ [PERSON] ,\~через телекомунікаційну\~систему одноразовий\~ідентифікатор ,\~на номер\~телефону [NUMBER] \~(що\~зазначено Позичальником\~у своїй\~анкеті в\~особистому кабінеті),\~котрий Боржником\~було введено/відправлено.\~Таким чином,\~21.04.2024\~ між\~ТОВ «БІЗПОЗИКА\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір №\~485870-КС-003\~про надання\~кредиту,\~підписаний одноразовим\~ідентифікатором у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідно до\~умов договору\~позивач надав\~відповідачу грошові\~кошти у\~розмірі 65000,00\~грн,\~на засадах\~строковості,\~поворотності,\~платності,\~а Позичальник\~зобов`язується\~повернути грошові\~кошти та\~сплатити проценти\~за користування\~Кредитом у\~порядку та\~на умовах,\~визначених Договором\~кредиту та\~Правил про\~надання грошових\~коштів у\~кредит.\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~свої зобов`язання\~за Договором\~кредиту виконало,\~та надало\~Позичальнику грошові\~кошти в\~розмірі 65000,00\~грн.\~шляхом перерахування\~на банківську\~картку Позичальника\~№ [NUMBER] .\~21.04.2024\~ між\~ТОВ «БІЗПОЗИКА\~та [PERSON] \~укладено Додаткову\~угоду №1\~до Договору\~№ 485870-КС-003\~про надання\~кредиту,\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідно до\~умов Додаткової\~угоди ТОВ\~«БІЗПОЗИКА» надає\~Позичальнику додатково\~кредит в\~сумі 10\~000.00\~грн.\~До теперішнього\~часу боржник\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором №\~485870-\~КС-003\~про надання\~кредиту належним чином\~не виконав,\~а лише\~часткового сплатив\~кошти, розрахунок\~та розмір\~яких зазначені\~у Розрахунку\~заборгованості за\~Договором №\~485870-КС-003\~Позичальника [PERSON] ,\~чим порушив\~свої зобов`язання,\~встановлені договором.\~Відповідно до\~Розрахунку заборгованості\~за Договором\~№ 485870-КС-003\~позичальника [PERSON] ,\~відповідач на\~виконання умов\~договору здійснив\~часткову оплату\~за Договором\~№ 485870-КС-003\~на загальну\~суму 16794,72 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 485870-КС-003 про надання кредиту від 21.04.2024 у розмірі 181395,43 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. 16\~квітня 2025\~року від\~відповідача [PERSON] \~до суду\~надійшло пояснення,\~у якому\~остання зазначила,\~що положення\~укладеного Договору\~є несправедливими\~умовами,\~що порушують\~положення Закону\~України «Про\~захист прав\~споживачів»,\~що і\~доводиться правовими\~висновками ВС\~та аналогічними\~рішеннями судів\~апеляційної інстанції. Так,\~ПРОЦЕНТИ ЗА\~КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТНИМИ\~КОШТАМИ У\~ДЕКІЛЬКА РАЗІВ\~ПЕРЕВИЩУЮТЬ ТІЛО\~КРЕДИТУ. Позивач не\~має права\~стягувати із\~неї комісію\~за обслуговування\~кредиту у\~розмірі 3\~900,00\~грн.\~Зазаначила,\~що 27.09.2016\~між нею\~та [PERSON] \~було укладено\~шлюб.\~ [PERSON] ,\~є військовослужбовцем у розумінні ч. 1 ст. 5 Закону\~України «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей»,\~де зазначено,\~що військовослужбовці - громадяни України, які проходять службу на території України, беруть\~участь у\~всеукраїнському і\~місцевих референдумах,\~обирають і\~можуть бути\~обраними до\~відповідних місцевих\~рад та\~інших виборних\~державних органів\~згідно з\~Конституцією України.\~21.04.2024\~ між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«БІЗНЕС ПОЗИКА»\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір №\~485870-КС-003. Тобто після того як її чоловік був мобілізований до Збройних Сил України. Її чоловік, як військовослужбовець, внаслідок\~несення та\~виконання ним\~суспільно важливого\~обов`язку\~-\~захист своєї\~Вітчизни (України),\~маю право\~на додаткові\~пільги (захист),\~що встановлюються\~Державною (передбачені\~цим Законом)\~та реалізація/дотримання\~цих додаткових\~пільг покладається\~як на\~органи державної\~влади,\~органи місцевого\~самоврядування,\~так і, у\~певних аспектах\~цивільних відносинах,\~на юридичних\~та фізичних\~осіб.\~Такі ж\~пільги має\~і відповідач,\~як дружина\~військовослужбовця.\~Таким чином,\~правовідносини,\~що виникли\~між позивачем\~та нею\~регулюються не\~лише ЦК\~України,\~Законом України\~«Про споживче\~кредитування» та\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~але й Законом України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей»\~в силу\~обставин,\~наведених вище -\~а тому\~при нарахуванні\~їй заборгованості\~за Договором,\~необхідно враховувати\~положення п.15\~ст.\~14\~Закону,\~де закріплено,\~штрафні санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~перед підприємствами,\~установами і\~організаціями усіх\~форм власності,\~у тому\~числі банками,\~та фізичними\~особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Проценти за\~користування кредитом\~нараховуються з\~першого дня\~перерахування позичальнику\~кредиту до\~моменту повернення\~кредиту кредитодавцю\~шляхом перерахування\~кредиту на\~рахунок кредитодавця,\~вказаний в\~цьому Договорі,\~тобто позивач\~бажає стягнути\~із неї\~суму нарахованих\~процентів,\~яка у\~декілька разів\~перевищує суму\~(тіло)\~кредиту).\~Так,\~у даному\~випадку,\~позивач не\~просить стягнути\~з неї\~пеню (або\~інші формально\~виражені штрафні\~санкції)\~за прострочення\~виконання взятих\~на себе\~зобов`язань,\~однак за\~своєю суттю\~нарахування передбаченої\~реальної річної\~процентної ставка, та як,\~наслідок нарахування\~лише суми\~процентів за\~користування кредитними\~коштами,\~що у\~декілька разів\~перевищуе суму\~(тіло)\~кредиту є нічим\~іншим як несправедливою\~умовою та\~фактично виступає\~до мене\~як міра\~відповідальності споживача\~(мене) за Договором - а саме виступає як відповідальність за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочки. Відповідач наголосила, що стягнення із неї суми процентів є несправедливим, та таким, що не відповідає положенням Цивільного кодексу, та принципам добросовісності. У наданій\~до справи копії кредитного договору визначаються фактично декілька строків, в межах який здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів. Тому при вирішенні спірних правовідносин необхідно застосувати положення contra proferentem. При стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.» Необхідність внесення\~плати за\~додаткові,\~супутні послуги\~банку,\~пов`язанні\~з розрахунково-касовим\~обслуговуванням,\~передбачена в\~розділі 4\~«Графік платежів/розрахунок\~загальної вартості\~кредиту для\~клієнта та\~реальної процентної\~ставки» кредитного\~договору (колонка\~8\~графіка).\~Розмір комісії\~за розрахунково-касове\~обслуговування складає\~18\~вересня 2019\~по 18\~грудня 2020\~року -\~4\~336,07\~грн;\~з 18\~січня 2021\~по 18\~березня 2022\~року -\~З 613,39\~грн;\~з 18\~квітня 2022\~по 18\~червня 2023\~року -\~2\~168,03\~грн;\~з 18\~липня 2023\~по 18\~вересня 2024\~року -\~1\~336,95\~грн.\~При цьому\~в кредитному\~договорі не\~зазначено переліку\~додаткових та\~супутніх банківських\~послуг кредитодавця,\~які пов`язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~що надаються\~позивачу та\~за які\~банком встановлена\~щомісячна комісія\~за обслуговування\~кредиту (розрахунково-касове\~обслуговування).\~Ураховуючи,\~що банк\~не зазначив\~та не\~надав доказів\~наявності,\~переліку таких\~послуг і\~погодження їх\~зі споживачем\~при укладенні\~оспорюваного кредитного\~договору,\~то положення\~пункту 1.2\~та розділу\~4\~кредитного договору\~щодо обов`язку\~позичальника щомісяця\~сплачувати плату\~за обслуговування\~кредиту (розрахунково-касове\~обслуговування)\~є нікчемними\~відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті 11,\~частини п`ятої\~статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування».\~Банк неповноважний\~стягувати з\~позичальника плату\~(комісію)\~за управління\~кредитом,\~адже такі\~дії не\~становлять банківську\~послугу,\~яку замовив\~позичальник (або\~супровідну до\~неї),\~а є\~наслідком реалізації\~прав та\~обов`язків\~банку за\~кредитним договором\~і відповідають\~економічним потребам\~лише самого\~банку (п.\~29\~постанови у\~справі №363/1834/17).\~Отже,\~несправедливим є\~положення договору\~про споживчий\~кредит щодо\~встановлення плати\~за обслуговування\~кредиту,\~що є\~підставою для\~визнання таких\~положень недійсними.\~Із урахуванням\~наведеного положення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб\~щодо обов`язку\~позичальника сплачувати\~плату за\~обслуговування кредитної\~заборгованості щомісячно\~в терміни\~та у\~розмірах,\~визначених графіком\~щомісячних платежів\~за кредитним\~договором, є нікчемними. 17 квітня 2025 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній зазначив, що з метою об`єктивного та правильного вирішення справи, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" вважає за необхідне надати додаткові пояснення по справі та просити суд поновити Позивачу строк для подання доказів у справі, з метою долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які є необхідними для повного та всебічного встановлення обставин справи. У своїх поясненняз сторона Відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення Кредитного договору та Додаткової угоди з Позивачем; -Отримання кредитних коштів за Кредитним договором та Додатково угодою; здійснення платежів за Кредитним договором; -Наявність заборгованості за Кредитним договором. 21.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 485870-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».Відповідно до п. 2.7. Кредитного договору строк дії договору до 11.08.2024. Додатковою угодою строк дії Кредитного договору не змінювався. Відповідно до вищевикладеного, з Відповідача підлягає стягненню заборгованості за тілом кредиту та комісією у повному обсязі, а також заборгованість за процентами, які були нараховані від дати укладення Кредитного договору 21.04.2024 до дати набрання змін до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів дружинам військовослужбовців, що відбулося 18.05.2024. Щодо загального розміру заборгованості за Кредитним договором, яка підлягає стягненню з Відповідача, звертаємо увагу суду на останню вертикальну колонку у розрахунку заборгованості у розділі «залишок заборгованості на кінець дня» яка має назву «загальна сума» на відповідний день, який передував даті набрання змін до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів дружинам військовослужбовців, що відбулося 18.05.2024. Щодо стягнення процентів за Кредитним договором, порядку їх нарахування та розміру, слід зазначите наступне: нормативно-правове обґрунтування обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до норм Цивільного кодексу України: розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Щодо обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до умов Кредитного договору: відповідно до\~п.\~2.1.\~Кредитного договору\~кредитодавець надає\~Позичальнику грошові\~кошти на\~засадах строковості,\~поворотності,\~платності,\~а Позичальник\~зобов`язується\~повернути Кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~Кредитом та\~комісію за\~надання Кредиту\~у порядку\~та на\~умовах,\~визначених цим\~Договором та\~Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до\~п.\~2.4.\~Кредитного договору Стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена\~процентна ставка\~в день становить 1,15997273, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з\~п.\~3.2.\~Кредитного договору\~протягом строку\~(терміну)\~кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються\~заставкою вказаною у\~п.\~2.4\~Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з\~п.\~3.2.1.\~Кредитного договору у\~разі якщо\~погашення Кредиту\~здійснюється згідно\~погодженого Сторонами\~графіку платежів, що наведений\~в п.\~3.2.3.\~та Додатку\~№1\~до Договору, чи в разі\~дострокового повернення\~суми наданого\~Кредиту, то\~зобов`язання\~Позичальника по\~сплаті Процентів\~за користування\~Кредитом розраховуються\~відповідно до\~Зниженої процентної\~ставки, що\~вказана в\~п.\~2.4.\~Договору.\~Відповідно до\~п.\~3.2.3.\~Кредитного договору сторони на момент\~укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення Також звернув увагу суду на те, що за Кредитним договором не нараховувалася жодна неустойка у формі пені чи штрафів. Кредитодавець не нараховував проценти поза межами строку дії Кредитного договору. Щодо особливостей встановлення та нарахування процентів за Кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика»: Як вже зазначалося вище, процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Встановлення у Кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши Кредитний договір Позичальник добровільно погодився з його умовами. Щодо того, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала проценти за Кредитним договором поза межами строку дії Кредитного договору: Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, заборгованість Відповідача за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися). Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості. Дата створення розрахунку заборгованості зазначена на його початку у першій таблиці. У випадку укладення Додаткових угод до Кредитного договору, Додатковими угодами строк дії Кредитного договору міг бути продовжений (у разі якщо Додаткові угоди до Кредитного договору укладалися). Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов Кредитного договору: відповідно до\~п.\~2.1.\~Кредитного договору\~кредитодавець надає\~Позичальнику грошові\~кошти на\~засадах строковості,\~поворотності,\~платності,\~а Позичальник\~зобов`язується\~повернути Кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~Кредитом та\~комісію за\~надання Кредиту\~у порядку\~та на\~умовах,\~визначених цим\~Договором та\~Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 8 250,00 грн. Згідно з п. 5 Додаткової угоди до Кредитного договору комісія за надання додаткових кредитних коштів становить 1 500,00 грн. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Крім того, протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Щодо правомірності\~встановлення комісії\~за надання\~кредиту відповідно\~до Закону\~України «Про\~споживче кредитування»:\~Відповідно до\~п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" загальні\~витрати за\~споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання обслуговування і повернення кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 №16 затвердило ПРАВИЛА розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил). У Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Відома судова практика АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо комісії за обслуговування кредиту не має братися судом до уваги під час вирішення цієї справи, тому що у кредитному договорі укладеному з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була встановлена комісія за обслуговування кредиту, яка встановлена у відсотковому значенні та яка нараховується щомісячно. Крім того, комісія за обслуговування кредиту у кредитному договорі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлена не у кредитному договорі, який підписує позичальник, а у публічній пропозиції на веб-сайті банку, до якої приєднується позичальник підписуючи заяву-анкету про приєднання до публічної пропозиції. У зв`язку з вищевикладеним, судова практика АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо комісії за обслуговування кредиту не має братися судом до уваги під час вирішення цієї справи, оскільки вона не має жодного відношення до спору між Позивачем та Відповідачем. У Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Щодо здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором: у своїх Поясненнях сторона Відповідача не заперечувала факт здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 485870-КС-003 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 485870-КС-003 на загальну суму 16 794,72 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Щодо розрахунку заборгованості за Кредитним договором: до позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача. На підставі вищевикладеного, просив зазаначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання не з`явився, проте від позивача до суду надійшла заява, у якій позивач просив справу розглянути без участі його представника, у заяві також зазначено, що позивач позов підтримує повністю проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, про що зазначила у наданому до суду письмовому поясненні. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно інформації Сасинівського старостинського округу виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 11021 від 19.12.2024, яка надійшла на адресу суду 23.12.2024, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . (а.с. 62). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 485870-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію»(а.с. 16-20). При цьому ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 21.04.224 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 485870-КС-003 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору (а.с. 21-25). Через телекомунікаційну систему ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] , який відповідачем було введено/відправлено. Таким чином 21.04.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір 485870-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 65 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (а.с. 37-38). 21.04.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Додаткову № 1 до Договору № 485870-КС-003 про надання кредиту угоди, відповідно до якої ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 10 000,00 грн (а.с. 33-35). Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046\~Цивільного кодексу\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електроннукомерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України\~«Про електроннукомерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11\~Закону України\~«Про електроннукомерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11\~Закону України\~«Про електроннукомерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України\~«Про електроннукомерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договори в електронному вигляді, із застосуванням електронних підписів. При цьому, відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подавала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надсилав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності), який відповідачка використала для підтвердження підписання кредитного договору. Укладений кредитний договір № 485870-КС-003 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором «UA 3974». Перевіряючи правильність нарахування коштів за кредитними договором № 485870-КС-003 від 21.04.2024 суд виходить з такого. Відповідно до ч. 15 ст. 14\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Так, дійсно, укладаючи кредитний договір, позичальник підтверджує, що він не є військовослужбовцем, якому відповідно до ч. 15 ст. 14\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються, в анкеті вказувала свої особисті дані та не зазначала що з 2021 року є дружиною військовослужбовця, водночас, вказані обставини не можуть слугувати підставою для незастосування відносно позичальника прямої норми закону, що не може бути проігноровано судом. Вказана суперечлива поведінка позичальника може бути підставою для іншого виду відповідальності, водночас, від сплати процентів він звільнений в силу вимог закону, що не може бути проігноровано апеляційним судом. До своїх пояснень відповідач надала копії документів, що посвідчують проходження військової служби у лавах ЗСУ чоловіком [PERSON] з березня 2023 року. Крім того, відповідач вказувала, що повідомляла неодноразово банк про те, що її чоловік проходить службу у ЗСУ, проте останні ніяк не відреагували на звернення. Факт родинних зв`язків як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] підтверджується колпією свідоцтва про шлюб з сервісу «Дія». Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом про нарахування та погашення кредиту [PERSON] , остання отримала 65 000 грн. кредитних коштів, одночасно їй було нараховано 9750 грн. комісії за нарахування кредиту. Сплатила у рахунок їх погашення 7738,05 грн. (а.с. 12). З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», [PERSON] частково сплачено заборгованість за договором №485870-КС-003 від 21.04.2024, отже, стягненню підлягає частина суми виданого кредиту у розмірі 63022,24-9056,67 = 53965,33 грн. та комісія на надання кредиту у розмірі 3989,71 грн., тобто загальна сума стягнення заборгованості становить 57 955,04 грн. Враховуючи встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачка, як позичальниця, отримала кошти за договорами та не повернула їх у визначені строки, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача. Так, позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами надано договір №485870-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит Електонна форма) від 21.04.2024, Пропозицію (оферту) укласти Договір №485870-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит Електонна форма) від 21.04.2024, Додаткову угоду № 1 до Договору №485870-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит Електонна форма) від 21.04.2024. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 57 955,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 53 965,33 грн, заборгованості за відсотками 3989,71 грн. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо судових витрат на оплату судового збору, суд зазначає, що позивач надав суду докази сплати ним судового збору у сумі 2422,40 грн., відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», відповідно якої при поданні\~до суду\~процесуальних документів,\~передбачених частиною\~другою цієї\~статті,\~в електронній\~формі \~застосовується коефіцієнт\~0,8\~для пониження\~відповідного розміру\~ставки судового\~збору. Оскільки позов задоволено частково (на 31,94%), зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме у сумі 773,71 грн.

Outcome: partial