Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

07 січня 2025 року заявник, звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої входять земельні ділянки, що розташовані в с. Черемхів Коломийського району Івано-Франківської області, площею 1,2325 га та площею 0,2019 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення права на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті батька [INFO] він звернулася із відповідною заявою до нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку із пропуском визначеного законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Заявник вказує, що його батько, до дня смерті проживав в [ADDRESS] , і він проживав без реєстрації спільно з батьком за вказаною адресою на момент його смерті, оскільки через похилий вік та часті хвороби батько потребував догляду та допомоги у побутових справах. Тому просить суд встановити факт його спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . В судовому засіданні заявник та його представник адвокат Боднарчук С.Я. заяву з вказаних підстав підтримали та просять встановити вказаний юридичний факт, оскільки це необхідно заявнику для оформлення права на спадщину. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника Коршівської сільської ради Коломийського району, щодо заявлених вимог, не заперечує. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, заслухавши в судовому засіданні заявника та його представника, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого серії [NUMBER] від 18 червня 2009 року (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належні померлому на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ІФ № 014786, ІФ № 013420, земельні ділянки земельні ділянки, що розташовані в с. Черемхів Коломийського району Івано-Франківської області, площею 1,2325 га та площею 0,2019 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14, 15). Згідно довідки старости Черемхівського старостинського округу від 11 листопада 2024 року № 134 на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , на момент смерті був зареєстрований за вказаною адресою один, заповіт від імені померлого в Черемхівській сільській раді Коломийського району не посвідчувався (а.с. 17). Заявник, як спадкоємець за законом на спадкове майно, звернувся із відповідною заявою до нотаріуса. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] нотаріус відмовив, оскільки [PERSON] не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою на момент смерті та пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 13). В судовому засіданні встановлено, що у в`язку із похилим віком та за станом здоров`я [PERSON] потребував стороннього догляду, тому з 2009 року заявник проживав спільно батьком в [ADDRESS] , без реєстрації. Вказане підтверджується актом від 23 грудня 2024 року, складеним та підписаним [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , жителями [ADDRESS] , про те що [PERSON] постійно проживав без реєстрації на час відкриття спадщини зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с. 18). Вказане в судовому засіданні також підтвердили допитані в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами спадкодавця і заявника та [PERSON] , яка є дочкою заявника, та зазначили, що останній дійсно з 2006 року постійно проживав з батьком за вказаною адресою без реєстрації. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч. 2 ст.\~1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З огляду на наведені письмові докази та беручи до уваги заяву представника заінтересованої особи, як органу місцевого самоврядування, який погодився із вимогами заявника, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно та звернулись для оформлення спадщини судом не виявлено та виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву.

Outcome: approved