Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 25.02.1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний запис № 9 від 25.02.1995 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2024 року. Від шлюбу мають двох спільних повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне господарство разом не ведуть. 19.11.2024\~року винесено\~ухвалу про\~відкриття спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 18.12.2024 року провадження у вказаній цивільній справі зупинено, надано сторонам строк на примирення терміном три місяці. 20.03.2025 року винесено ухвалу про поновлення провадження по справі. Позивач надала письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положення цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, зважаючи на письмові заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.02.1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис № 9 від 25.02.1995 року,\~що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.20024 року. Відносини, які склалися між сторонами привели до того, що подальше спільне життя позивачки та відповідача як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення між позивачкою та відповідачем на даний час неможливе, фактично шлюбні відносини припинені, сторони спільного господарства не ведуть і позивачка просить суд задоволити позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно правової позиції закладеної в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.\~113\~СК\~України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивач наполягає на розлученні та небажанні проживання однією сім`єю, а відповідач з цього приводу не заперечує, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 631895 від 16.05.2024 року. Згідно з ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved