Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

11.11.2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] ,в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2015 року вони проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з виконавчим листом, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі №398/1107/17 від 03 вересня 2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей. З моменту припинення спільного проживання [PERSON] не цікавився життя, здоров`ям та вихованням дітей. Згідно з довідкою Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області №75130 від 28.03.2024 року заборгованість по сплаті аліментів становить 179 225 грн. 00 коп.Відповідач самоусунувся від виховання дітей, ігнорує свої батьківські обов`язки. Не приділяє належну увагу дітям, відверто ігнорує обов`язок з їх виховання та утримання. Не піклується про життя та здоров`я дітей, матеріально не утримує, розвитком та освітою дітей не переймається. В зв`язку з самоусуненням відповідача від виконання свого батьківського обов`язку, позивач просить позбавити останнього батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що не заперечують проти задоволення позову У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Позивач та відповідач - [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу. Відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 08.04.2011 відділом ДРАЦС по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.10). Відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 13.11.2012 відділом ДРАЦС по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.11). [PERSON] , 17.11.2017 року уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу останній надано прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.11.2017 Київським районним у місті Одеси відділом ДРАЦС ГТ УЮ в Одеській області (а.с.12). Відповідно до довідки №75130 від 28.03.2024 року, наданої Олександрійським ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області, вбачається, що станом на 01.04.2024 заборгованість у[PERSON] по сплаті аліментів становить 179 225 грн. 00 коп. Відповідно до характеристики, наданої директором закладу ліцею інформаційних технологій Олександрійської міської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в освітньому закладі з 01.09.2023 року. Протягом навчання у закладі освітні заняття відвідує, пропусків без поважних причин не має, до навчання підготовлена належним чином, має достатній та середній рівні навчальних досягнень. Сумлінна, старанна, вміє робити власні висновки та узагальнення, легко переключається на різні види діяльності. Має довільну змішану пам`ять, образне та творче мислення. Виявляє здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. [PERSON] завжди має охайний вигляд, дисциплінована, неконфліктна, бере активну участь у житті класу. Психоемоційний стан на момент діагностичного вивчення здобувачки освіти стабільний, [PERSON] легко і швидко встановлює контакт, проявляє в ньому зацікавленість. Спілкування активне. Зовнішні емоційні прояви чітко виражені і різноманітні. У Вероніки адекватно сформовані соціальні емоції у сфері базового комфорту, особистісного розвитку, пізнавальної сфери. Здобувачка освіти є творчою особистістю, має різноманітні інтереси, розвинений естетичний смак. Наполеглива, має власну життєву позицію. До виконання доручень ставиться відповідально. Психологічно родина для здобувачки освіти - це мама, вітчим.Ставлення до батька нейтральне. Ймовірність проживання чи спілкування з батьком, [PERSON] , не розглядає. Батько не спілкується з [PERSON] протягом тривалого часу, останній не виявляє ініціативи до спілкування, вихованням доньки не займається, інтерес до життя [PERSON] відсутній. Батько жодного разу не відвідував заклад освіти, із класним керівником та адміністрацією закладу зв`язку не підтримує та не ініціює. Ставлення до мами дружнє, позитивне. Вероніка висловлюється про матір з повагою та ніжністю. Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як опіки та піклування, надав висновок від 03.07.2024 № 239/9/10/3 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Обґрунтовуючи такий висновок, орган опіки та піклування посилався на те, що відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, двічі не з`явився. На засідання комісії були заслухані діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які розповіли про те, що з батьком тривалий час не спілкуються, не отримують від нього подарунки до свят, за ним не сумують і проти позбавлення його батьківських прав не заперечують. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї, є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів, вбачається, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не спілкується з доньками, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не відвідує їх, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей. Отже суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх дітей та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, фактично переклавши цей обов`язок на позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, обізнаним про предмет спору, в судові засіданні без поважних причин не з`явився. Будь-яких пояснень, заперечень щодо позовної заяви не надав. Зазначене свідчить про байдужість відповідача до власних дітей та нехтування своїми батьківськими обов`язками. За таких обставин суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх дітей та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, фактично самоусунувшись від їх виконання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей, що сприятиме захисту інтересів дітей. Отже, позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved