Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №10/1064828 від 30.07.2021, який було укладено з [PERSON] , у сумі 3016 грн 00 коп. Свої позовні вимоги мотивуючи тим, що 30.07.2021 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг №10/1064828, заява про надання банківської послуги «кредитна картка» (надалі - Договір). Відповідно до вищезазначеного Договору, Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 9000 грн 00 коп. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується платіжною інструкцією №38041238-1 від 30.07.2021. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2023, актовий запис №863. 14.12.2023 позивач звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] . Станом на 15.10.2023 загальна сума заборгованість складає 3016 грн 00 коп. 08.01.2024, 01.07.204 та 30.12.2024 отримані відповіді від Першої первомайської державної нотаріальної контори, щодо претензії кредитора до боржника [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 20.12.2023 за №1631 та журнал реєстрації вхідних документів за індексовим №1592/02-14 та долучено до матеріалів спадкової справи за №485/2023. 18.04.2024 та 10.09.2024 на ім`я [PERSON] направлено вимогу про сплату заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст.1281, 1282 ЦК України. Проте, зазначена претензія залишилась без вручення і була повернута Позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість залишилась непогашеною. На момент смерті позичальнику на праві власності належало майно, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно увійшла у спадкову масу. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача як з спадкоємця суму заборгованості у розмірі 3016 грн 00 коп. Ухвалою суду від 12.03.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Згідно із вимогами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 30.07.2021 між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг №10/1064828, заява про надання банківської послуги «кредитна картка». (а.с.9-10) Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 9000 (дев`ять тисяч гривень) 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією №38041238-1 від 30.07.2021. (а.с.14) [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2023, актовий запис №863, виданого Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (а.с.28) 14.12.2023 позивач звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] . Станом на 15.10.2023 загальна сума заборгованість складає 3016 грн 00 коп. 08.10.2023 позивачем отримано відповідь від Першої первомайської державної нотаріальної контори, щодо претензії кредитора до боржника [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 20.12.2023 за №1631 та журнал реєстрації вхідних документів за індексовим №1592/02-14 та долучено до матеріалів спадкової справи за №485/2023. При зверненні спадкоємців, їм буде повідомлено про наявність претензії. 11.06.2024 за вих. №10451/1899 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори запитом щодо наявних спадкоємців [PERSON] . 01.07.2024 позивачем отримано відповідь від Першої первомайської державної нотаріальної контори, щодо претензії кредитора до боржника [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 20.12.2023 за №1631 та журнал реєстрації вхідних документів за індексовим №1592/02-14 та долучено до матеріалів спадкової справи за №485/2023. При зверненні спадкоємців, їм буде повідомлено про наявність претензії. 11.12.2024 за вих. №10451/3669 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори запитом щодо наявних спадкоємців [PERSON] . 30.12.2024 позивачем отримано відповідь від Першої первомайської державної нотаріальної контори, щодо претензії кредитора до боржника [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 20.12.2023 за №1631 та журнал реєстрації вхідних документів за індексовим №1592/02-14 та долучено до матеріалів спадкової справи за №485/2023. При зверненні спадкоємців, їм буде повідомлено про наявність претензії. 11.02.2025 за вих. №10451/305 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори запитом щодо наявних спадкоємців [PERSON] . Позивачем отримано відповідь від Першої первомайської державної нотаріальної контори, щодо претензії кредитора до боржника [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ 20.12.2023 за №1631 та журнал реєстрації вхідних документів за індексовим №1592/02-14 та долучено до матеріалів спадкової справи за №485/2023. При зверненні спадкоємців, їм буде повідомлено про наявність претензії. 18.04.2024 та 10.09.2024 на ім`я відповідача [PERSON] направлено вимогу з вимогою сплатити заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст.1281,1282 ЦК України. Проте, зазначена претензія залишилась без вручення і була повернута Позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість залишилась непогашенною, що підтверджується поштовими повідомленнями. (а.с.4-37). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1282\~ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Частиною третьою статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №587/381/15-ц від 04.02.2021. За законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282\~ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Звертаючись із позовом до [PERSON] , як до спадкоємця після смерті [PERSON] . Позивач мав довести, що спадкоємцем майна є саме відповідач. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Позивач в позовній заяві, як на підставу позовних вимог, посилається на те, що відповідач є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину і повинні задовольнити вимоги кредитора спадкодавця. Суд вважає, що реєстрація відповідача та спадкодавця за однією адресою, не є безумовним доказом того, що відповідач проживав разом із померлою та є особою, яка відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Оскільки положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, реєстрації будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Також, матеріали справи не містять даних про підтвердження позивачем факту ухилення відповідача від прийняття спадщини чи отримання свідоцтва. З витребуваної судом копії спадкової справи № 485/2023 заведеної до майна померлої [PERSON] , вбачається, що спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора АТ «Ідея Банк» від 26.10.2023 за №12.1.4/28164, що надійшла до нотаріальної контори 09.11.2023 за №1389/02-14. В даній спадковій справі також наявна претензія кредитора АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 14.12.2023 за №10451/5402 та претензія кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 18.12.2023 за №SAMDN51000098886796. Заяв про звернення спадкоємців на спадкове майно відсутні. Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, чого зроблено не було. Відповідно частини першої статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене та той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач вступив у спадщину та отримав спадкове майно після смерті позичальника [PERSON] та, відповідно, набув обов`язок задовольнити вимоги кредитора, відсутні підстави вважати його спадкоємцем, а тому позов до задоволення не підлягає. За правилами ст.141\~ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed