Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В травні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив суд зобов`язати відповідача\~не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , а також визначити такі способи участі батька\~у спілкуванні та вихованні спільної дитини, а саме будні дні, щовівторка та щоп`ятниці\~забирати сина з\~місця його проживання та відводити до закладу дошкільної освіти, а у період навчального процесу до навчального закладу освіти, з обов`язковим поверненням сина до постійного місця його проживання не пізніше 20:00 години; щомісячно, перша та третя субота місяця, друга та четверта неділя місяця, з 10:00 години до 20:00 години за місцем проживання батька. 03 вересня кожного року з 18:00 до 21:00 (якщо вказана дата припадає на будній день) та з 10:00 до 20:00 (у вихідний чи святковий день). 06.08.2024 року позивач уточнивши позовні вимоги просив зобов`язати відповідача\~не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, а також визначити такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні спільної дитини, а саме: щовівторка\~тижня мати можливість забирати сина після навчального процесу та повертати до постійного місця проживання дитини до 19.00 год.; щоп`ятниці тижня мати можливість забирати сина після навчального процесу з ночівлею за місцем проживання батька без супроводу матері та повертати до постійного місця проживання дитини\~до 19.00 год. суботи; під час канікул, мати можливість перебувати з дитиною половину терміну днів з можливістю в рівних правах з матір`ю дитини; встановити можливість присутності та супроводу інших членів родини батька (дід, баба); в зимовий, весняний, літній, осінній період канікул в навчальному закладі батько має право виїжджати з дитиною на відпочинок в межах України та у разі закінчення війни з російською федерацією виїжджати за межі України в будь-яку країну за письмовим повідомленням служби у справах дітей та матері про фактичне місце перебування дитини і батька, (період, країна, місце фактичного знаходження); в день народження дитини та інші святкові дні мати змогу забрати його\~до себе за місцем свого фактичного проживання (Новий рік, Різдво, Пасха та інші); кожного року 08 листопада, в день народження батька дитини, якщо це не батьківський день мати змогу забрати дитину з 15.00 до 21.00 год., якщо вказана дата припадає на будній день з 10.00 до 21.00 год. у вихідний чи святковий день; мати можливість в телефонному режимі та за допомогою глобальної комп`ютерної мережі Інтернет безперешкодно спілкуватись з сином; мати можливість провести день по бажанню дитини, якщо цей день не припадає на батьківський день, однак за попередньою домовленістю з матір`ю; у разі хвороби дитини, якщо цей день припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату; батьку мати змогу бути присутнім під час дитячих розважальних заходів, кінотеатрів, театрів, гуртків, спортивних змаганнях, шкільних заходів сина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя сторін\~не склалось, а тому рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2023 року\~у\~справі № 742/5640/23, шлюб між сторонами\~розірвано. У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дитини\~ а тому він звернувся до органу опіки та піклування із заявою про\~визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, де було винесено рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92 про визначення способу участі батька у\~вихованні малолітньої дитини. Мати дитини\~ [PERSON] , рішення\~виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92 про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини\~не виконує, досягти з матір`ю домовленості про побачення з сином не вдається, остання\~постійно\~під різним приводом перешкоджає у таких зустрічах та спілкування з сином, показово викидає іграшки подаровані батьком у смітник.\~ У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся з даним позовом до суду, та просить суд усунути йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а також встановити способи та порядок спілкування з дитиною. В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином та не дозволяє йому приймати участь у його вихованні. Відповідач по справі не виконує рішення\~виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92, яким визначено спосіб участі батька у вихованні сина.\~ Тому він змушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник відповідача позов визнав частково, з підстав викладених у відзиві, крім того просив суд визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні спільного сина, а саме в будні дні, щовівторка та щоп`ятниці забирати сина з дому за місцем проживання дитини та відводити до закладу освіти, забирати дитину із закладу освіти з обов`язковим поверненням дитини до постійного місця проживання не пізніше 20 год. 00 хв.; в перші та треті вихідні (субота та неділя) кожного місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька; під час канікул дитини мати можливість перебувати з дитиною половину днів канікул за місцем проживання батька; кожного року 08 листопада в день народження [PERSON] з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. якщо дата припадає на будній день, з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. якщо дата припадає на вихідний день; мати можливість безперешкодно спілкуватися з дитиною в телефонному режимі та за допомогою глобальної мережі Інтернет. В задоволенні інших позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи Виконавчого комітету Обухівської міської ради в судовому засідання підтримала висновок Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 18 березня 2025 року про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини, щодо вирішення спору поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За змістом ч.1, ст.3; ч.1, ст.9; ч.1, ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1,\~ст.21 Конституції України\~усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. За правилами ч.2,\~ст.22 Конституції України\~конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Як регламентовано ч.1-2,\~ст.24 Конституції України\~громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 21 липня 2018 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 липня 2018 року. [INFO] \~у сторін народився спільний син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2018 року. Дитина проживає разом із матір`ю. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2023 року\~у\~справі № 742/5640/23, шлюб між [PERSON] та [PERSON] \~розірвано. Дитина проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом депутата Обухівської міської ради Яковиною А.Р. від 11 грудня 2023 року. Відповідно до довідки №52 від 11 грудня 2023 року виданої Управлінням освіти виконавчого комітету Обухівської міської ради ДНЗ «Катруся» вбачається, що [PERSON] відвідує ДНЗ «Катруся» з 18 червня 2021 року. Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92 визначено спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини, а саме : 1.1 будні дні, щовівторка та щоп`ятниці з 7:30 години забирати сина та відводити до закладу дошкільної освіти, а після роботи забирати дитину із закладу, з обов`язковим поверненням сина до постійного місця проживання не пізніше 20:00 години; 1.2 щомісячно, перша та третя субота місяця, друга та четверта неділя місяця, з 10:00 години до 20:00 години за місцем проживання батька. [PERSON] постійно цікавитися життям, здоров`ям та всебічним розвитком дитини шляхом особистого відвідування дитини вдома та дошкільному навчальному закладі, через засоби телефонного зв`язку, надавати матеріальну та іншу допомогу у вихованні та розвитку дитини. [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з дитиною, сприяти досягненню домовленості між сторонами. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 березня 2024 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 16 січня 2024 року. Відповідно до висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 03 грудня 2024 року №3908 щодо розв`язання спору про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування для вирішення спору запропонував узгодження між сторонами та встановлення наступного графіку побачень, а саме: передача сина батькові з 07:30 години, відведення його ним до загальноосвітнього закладу, а після роботи обов`язок забрати дитину із закладу, з поверненням сина матері до постійного місця проживання, не пізніше 20:00 години, у будні дні щовівторка та щоп`ятниці; перебування сина з батьком щомісячно, у першу та третю суботу місяця, другу та четверту неділю місяця, з 10:00 години до 20:00 години, за місцем його проживання. Відповідно до рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 18 березня 2025 року\~№ 159 затверджено висновок щодо визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яким встановлено наступний спосіб участі батька у спілкуванні із сином, а саме: щовівторка забирати сина після навчального процесу та повертати сина до постійного місця проживання дитини до 18 год 00 хв.; щоп`ятниці (тиждень через тиждень) забирати сина після навчального процесу з ночівлею за місцем проживання батька без супроводу матері та повертати до постійного місця проживання дитини до 19 год 00 хв. суботи; під час канікул мати можливість перебувати з дитиною половину терміну днів в рівних правах з матір`ю дитини, а саме літні канікули поділити між батьками наступним чином: з 01.06. по 30.06. з матір`ю; з 01.07 по 15.08. з батьком; з 16.08. по 31.08. з матір`ю. У зимовий, весняний, літній, осінній період канікул в навчальному закладі батько [PERSON] , має право виїжджати з дитиною на відпочинок в межах України; у разі закінчення військового стану виїжджати за межі України до будь-якої країни за письмовим повідомленням матері дитини та служби у справах дітей та сім`ї про фактичне місце міс перебування дит дитини і батька (період. країна, місце фактичного знаходження); у день народження дитини та інші святкові дні забирати дитину до себе за місцем свого фактичного проживання терміном на 4 години (Новий Рік, Різдво, Великдень, та інші); щорічно, 08 листопада, у день народження [PERSON] (якщо це не батьківський день), забирати сина: з 15 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. якщо вказана дата припадає на будній день; З 10 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. у вихідний чи святковий день по бажанню дитини; мати можливість у телефонному режимі та за допомогою глобальної мережі Інтернет безперешкодно спілкуватися з сином; мати можливість провести день по бажанню дитини, якщо цей день не припадає на батьківський день, однак за попередньою домовленістю з матір`ю; у разі хвороби дитини, якщо цей день припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену між батьками дату; батьку мати можливість бути присутнім під час дитячих розважальних заходів, кінотеатрів, театрів, гуртків, спортивних змаганнях, шкільних заходів сина. Позивач стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином та на підтвердження своєї позиції наводить факти не допуску його до дитини, а саме звернення до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 19.04.2024, 20.04.2024, 23.04.2024, 26.04.2024. 28.04.2024, 02.11.2024, 16.11.2024 щодо перешкоджання відповідачем у виконанні батьком рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92, а також неодноразові виклики поліції. Аналізуючи пояснення сторін, суд дійшов висновку, що існуючі між ними непорозуміння і особистісний конфлікт призвели до усунення батька від участі у вихованні дитини. Позивач, для захисту своїх прав звертався до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області із заявою про визначення способів участі батька у вихованні дитини. Так, рішеннями виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 05 березня 2024 року\~№ 92 та від 18 березня 2025 року\~№ 159 позивачеві [PERSON] було визначено спосіб участі батька у вихованні дитини. Оскільки складні відносини між сторонами перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування батька з донькою і діяти при цьому виключно в інтересах дитини, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача у судовому порядку. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. 2\~ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано\~Сімейним кодексом України. Згідно із ч. 6\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. За нормою ч. 7\~ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1995 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. За приписами до чч. 4, 5\~ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За ч. ч. 1, 2\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене. Згідно положень\~ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини У відповідності до\~ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України\~встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. За змістом\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В преамбулі\~Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХН від 27.02.91 зазначено, що держави-учасниці Конвенції визнають, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст..ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Суд звертає увагу на те, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із дитиною, судом не встановлено підстав для усунення позивача від спілкування з його сином, а тому суд вважає, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування позивача з дитиною. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача із дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що їх спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд виходить із обов`язкового права батька, який проживає окремо від дитини, бачитись зі своєю дитиною, рівності прав матері та батька щодо спілкування, виховання та утримання своєї дитини, стану здоров`я дитини і захисту її інтересів та приходить до висновку про встановлення графіку побачень та спілкування [PERSON] зі своєю дитиною сином - [PERSON] , який був визначений висновок щодо визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , та затверджений виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області від 18 березня 2025 року\~№ 159, окрім вимоги, що у разі закінчення військового стану, виїжджати за межі України до будь-якої країни за письмовим повідомленням матері дитини та служби у справах дітей та сім`ї про фактичне місце перебування дитини і батька, оскільки жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дитини відповідачка не має, хоч син проживає з нею, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial