Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини звернулася [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала разом з нею за адресою : [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Вказує, що за життя 26.01.2001 року, [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 24, у якому вона залишила розпорядження на випадок своєї смерті за яким, належний їй жилий будинок, що знаходиться в с.Долоччя Ізяславського району Хмельницької області, усе своє майно, яке буде їй належати на день смерті заповіла заявниці [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Зазначає, що на час смерті [PERSON] проживала разом з нею за адресою : [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказує, що після звернення до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. з приводу можливості заведення спадкової справи за її заявою після смерті [PERSON] , нею було отримано роз`яснення № 644/01-16 від 19.11.2024 р., яким повідомлено про те, що згідно зі ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , та строк для прийняття спадщини нею пропущений і можливості завести спадкову справу без продовження строку неможливо. Вказано, що згідно із відомостями із Спадкового реєстру спадкової справи після смерті [PERSON] не було заведено. Відтак для заведення спадкової справи після смерті [PERSON] їй необхідно надати нотаріусу рішення суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця або рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем спільно однією сім`єю на час відкриття спадщини. Посилається на те, що від встановлення факту її постійного проживання разом з [PERSON] , померлою [INFO] , на час її смерті, в житловому будинку [ADDRESS] , залежить виникнення та зміна її немайнових та майнових прав, так як у неї виникне можливість звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , що й спонукало її звернутися до суду з даною заявою. За наведених обставин, заявниця просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 17.03.2025 заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно було задоволено клопотання заявниці про виклик свідків та витребування доказів. Інших процесуальних дій не вчинялося. В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Кордиш А.А. підтримали заяву в повному обсязі, просили суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. Зазначили, що встановлення даного факту, має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення її спадкових прав як спадкоємиці за заповітом на спадкове майно, та у зв`язку з тим, що в позасудовому порядку у вирішенні вказаного питання її було відмовлено, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. В поданій на адресу суду заяві просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що підтримує дружні стосунки із заявницею та заявниця є дружиною її брата. Вказала, що [PERSON] все життя проживає в [ADDRESS] разом з чоловіком та дітьми. Їй достовірно відомо, що в 2008-2009 р. [PERSON] забрала до себе на проживання свою матір [PERSON] , яка проживала в с.Долоччя Хмельницької області, оскільки остання хворіла. Зазначила, що часто приходила в гості до заявниці та бачилася там з [PERSON] . Вказала, що [PERSON] померла в 2015 році. Зазначила, що інших близьких родичів [PERSON] не знає, а чоловік [PERSON] помер задовго до її смерті. Запевнила суд в тому, що перед своєю смертю [PERSON] проживала разом із своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та остання здійснювала догляд за нею та здійснила її поховання після смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона проживає по сусідству з родиною заявниці та тривалий час знає [PERSON] . Пояснила, що приблизно в 2009 році до заявниці переїхала на проживання її матір [PERSON] , яка до своєї смерті в 2015 р. постійно проживала разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що заявниця здійснювала догляд за нею, оскільки остання хворіла та після її смерті здійснила поховання. Суд, вислухавши заявницю та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. [INFO] у віці 88 років померла [PERSON] (актовий запис № 26 від 13.02.2015 р.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2015 р. (а.с.11). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79318994 виданого 27.11.2024 р. встановлено, що у Спадковому реєстрі інформація за параметрами запиту « [PERSON] » відсутня, що свідчить про те, що заяви про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини, після її смерті, ніким подано не було (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок виданим 15.08.2002 р. та технічним паспортом на житловий будинок складеним 15.08.2002 р. (а.с.13-17). Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя 26.01.2001 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 24, у якому вона залишила розпорядження на випадок своєї смерті за яким, належний їй жилий будинок, що знаходиться в с.Долоччя Ізяславського району Хмельницької області, усе своє майно, яке буде їй належати на день смерті заповіла [PERSON] та дані обставини підтверджуються заповітом, складеним 26.01.2001 р., витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79319009 від 27.11.2024 р. та довідкою старостинського округу № 4 Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 02-20/4/190 від 17.02.2025 р. (а.с.18-20). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Відповідно до довідки старостинського округу № 4 Плужненської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 02-20/4/344 від 06.11.2024 р. [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . З 2009 року проживала в дочки [PERSON] в м.Острог Рівненської області по день смерті, яка і здійснила її поховання (а.с.21). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 24.12.1998 року [INFO] , підтверджено право [PERSON] на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.22). Згідно з повідомленням управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 2534/01-35-06-24 від 25.11.2024 р. [PERSON] , яка померла [INFO] , жителька [ADDRESS] перебувала на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги та отримувала пільги на житлово-комунальні послуги з 02.11.2004 року по 13.02.2015 року, як учасник бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.23). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.04.2025 р. [PERSON] перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримувала пенсію з 01.03.1998 р. по 28.02.2015 р. (а.с.52). Після звернення заявниці [PERSON] до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. з приводу можливості заведення спадкової справи за її заявою після смерті [PERSON] , нею було отримано роз`яснення № 644/01-16 від 19.11.2024 р., яким повідомлено заявницю про те, що згідно зі ст.1270 ЦК України нею пропущений строк для прийняття спадщини і можливості завести спадкову справу без продовження строку неможливо. Вказано, що згідно із відомостями із Спадкового реєстру спадкової справи після смерті [PERSON] не було заведено, у зв`язку із чим заявниці було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.24). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.29\~ЦК Українимісцем\~проживання особи\~є житло,\~в якому\~вона проживає\~постійно або\~тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до підпунктів 3.21., 3.22., 4.14., 4.15. пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї . У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» №\~7\~від30.05.2008 р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування»\~№\~24?753/0/4-13від 16.05.2013р., роз`яснено, що у випадку фактичного прийняття спадщини, спадкоємець звертається до суду з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.04.2021 р. у цивільній справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, та відповідно до п.5 ч.2 цієї ж статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав заявниці, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судовому засіданні доведено, що встановлення вказаного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав останнього, так як у неї виникне можливість підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вищезазначені докази повністю узгоджуються з заявою [PERSON] , її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити вказаний факт. На підставі викладеного та

Outcome: approved