Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

19.02.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Департамент міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд: встановити факт належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 17.04.2003, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (згідно з розпорядженням (наказом) від 17.04.2003 № 175567, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за № 8-13106) про належність на правах приватної, спільної часткової власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках квартири, загальною площею 66,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 01.12.1988 Відділом запису актів цивільного стану Виконавчого комітету Приморської ради народних депутатів м. Одеси. Розпорядженням органу приватизації від 17.04.2003 № 175567 Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради було вирішено прохання наймача [PERSON] задовольнити і передати квартиру, в якій мешкає наймач ( [ADDRESS] ) в приватну, спільну часткову власність громадян: « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, мешкаючим у 3-х кімнатній квартирі, загальною площею 66,2 кв.м., відновною вартістю 11 грн. 92 коп.». На підставі вищевказаного розпорядження органу приватизації, Управління житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло від 17.04.2003, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 8-13106, згідно якого засвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на правах приватної, спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї в рівних частках: [PERSON] та [PERSON] . 21.02.2005 Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області заявниці був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де її прізвище, ім`я та по-батькові було зазначено як « [PERSON] ». 18.06.2013 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 18.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище заявниці було змінено на « [PERSON] ». 13.08.2013 Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області заявниці був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я та по-батькові вказані « [PERSON] ». У грудні 2024 року маючи намір розпорядитись належній заявниці 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про вчинення відповідної нотаріальної дії, зокрема щодо обміну частки квартири, де з`ясувалось про наявність розбіжностей у написанні імені у її паспортному документі зі свідоцтвом про право власності на житло від 17.04.2003, що не дає можливості розпорядитись власним майном. З огляду на наведе, заявниця просить суд задовольнити її вимоги. 21.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого позовного провадження. 28.04.2025 від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 29.04.2025 від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.12.1988 Відділом запису актів цивільного стану Виконавчого комітету Приморської ради народних депутатів м. Одеси. Розпорядженням органу приватизації від 17.04.2003 № 175567 Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради було передано квартиру за адресою: [ADDRESS] , в приватну, спільну часткову власність громадян: « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, мешкаючим у 3-х кімнатній квартирі, загальною площею 66,2 кв.м., відновною вартістю 11 грн. 92 коп.» На підставі вищевказаного розпорядження органу приватизації, Управління житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло від 17.04.2003, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 8-13106, згідно якого засвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на правах приватної, спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї в рівних частках: [PERSON] та [PERSON] . 21.02.2005 Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області заявниці був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де її прізвище, ім`я та по-батькові було зазначено як « [PERSON] ». 18.06.2013 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище заявниці було змінено на « [PERSON] ». 13.08.2013 Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області заявниці був виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я та по-батькові вказані « [PERSON] ». Згідно вказаного паспорту, з 21.02.2005 її зареєстрованим місцем проживання є: [ADDRESS] . У грудні 2024 року маючи намір розпорядитись належній заявниці 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про вчинення відповідної нотаріальної дії, зокрема щодо обміну частки квартири, де з`ясувалось про наявність розбіжностей у написанні імені у її паспортному документі зі свідоцтвом про право власності на житло від 17.04.2003, що не дає можливості розпорядитись власним майном. Згідно довідки департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 05.02.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № Ц5-24672-ф/о, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою зареєстрована з 21.02.2005; -[PERSON] , [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] . Так, у свідоцтві про право власності на житло, яке видане 17.04.2003 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради на підставі розпорядження № 175567 від 17.04.2003, ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] », тоді як в інших документах, зокрема і паспорті громадянина України ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] », що унеможливлює встановити факт належності даного правовстановлюючого документа одній і тій же особі, на що звернено увагу нотаріусом. При порівнянні вищевказаних документів (паспорту заявниці та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб), вбачається співпадіння дати народження та дати реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні імені заявниці в правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві про право власності на житло від 17.04.2003, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 8-13106 записано « [PERSON] », а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 13.08.2013 « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~та п. 6 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст. 256 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved