Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користьТОВ«СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №Z57.21653.004764321 від 05 січня 2019 року у розмірі 23 631,12 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На обгрунтування позову вказує, що 05 січня 2019 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №Z57.21653.004764321 на суму 12 253,00 грн. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк`свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконав не належним чином, що спричинило виникнення простроченої заборгованості у розмірі 23 631,12 грн, що складається із: заборгованості за основним боргом - 571,11 грн, заборгованості за відсотками - 00,04 грн, заборгованості за іншими процентними платежами - 23 059,97 грн. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 даного Договору Факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників, в тому числі було відступлено право вимоги за заборгованістю відповідача перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №Z57.21653.004764321 від 05 січня 2019 року. Процесуальні дії у справі. 08 січня 2025 року позов надійшов до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року справу направлено до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. 19 лютого 2025 року позовна заява надійшла до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 20\~лютого 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, представник позивача у позові просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив не направив. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/14, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У постанові від 14 березня 2021 року у справі №911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 05 січня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір №Z57.21653.004764321. Відповідно до\~розділу 1\~Кредитного договору,\~Банк надає\~Позичальнику Кредит\~у розмірі\~12\~253,00\~грн,\~а Позичальник\~зобов`язується\~одержати кредит\~і повернути\~його разом\~з процентними\~платежами (процентами\~і платою\~за обслуговування\~кредитної заборгованості)\~згідно із\~Графіком платежів.\~Кредит надається\~строком на\~12\~місяців, Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 0,01% річних. Окрім підписання Кредитного договору та Графіку платежів, відповідачем підписано і Паспорт споживчого кредиту, згідно з яким загальна вартість кредиту за весь строк становить 17 756,44 грн, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 4,99 % щомісяця від початкової суми кредиту; пеня за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,15 % - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65 % - в період прострочення оплати з 61 календарного дня); штрафи - 500,00 грн за кожен випадок неподання споживачем до кредитодавця оригіналів та/або копій документів про доходи. З ордеру-розпорядження №1 від 05 січня 2019 року про видачу кредиту по кредитному договору №Z57.21653.004764321 та платіжного доручення №1 від 05 січня 2019 року видно, що [PERSON] видано кошти у розмірі 12 153,00 грн (за вирахуванням 100 грн за випуск БПК до поточного рахунку). Як видно із виписки по рахунку від 25 липня 2023 року за період з 08 січня 2019 року по 25 липня 2023 року відповідачем частково сплачувалась заборгованість. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 25 липня 2023 року становить 23 631,12 грн, з яких: заборгованість за основним боргом у розмірі 571,11 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 0,04 грн, заборгованість за комісією - 23 059,97 грн. 25 липня 2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копія нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви наявна в матеріалах справи (а.с.11) було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. Згідно з Витягом з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу від 25 липня 2023 року №01.02-31/23, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено права вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z57.21653.004764321 від 05 січня 2019 року. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Законом України\~«Про споживче\~кредитування» від 15\~листопада 2016\~року \~№1734-VIII законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.536\~ЦК України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, згідно з ч. 1\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, порушення ним взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором. Відповідачем порушувались умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі - не надав, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає,\~що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved