Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

24.02.2025 року ТОВ «ФК «Кредит - капітал» звернулося до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101345882 від 18.04.2023 року в розмірі 20950 грн 00 коп, вказуючи на те, що остання, в порушення умов договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором відступлення прав вимоги. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.03.2025 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Бахмацького райнного суду Чернігівської області від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21.04.2025 року. Представник позивача - ТОВ ФК «Кредит - капітал» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України У визначений судом строк відзиву на позов не подала. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзиву на позов не подала, представник позивача у наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 18.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101345882 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній надано грошові кошти в сумі 5000 грн 00 коп строком на 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів ( пп.1.2, 1.3 Договору) з визначенням процентної ставки протягом пільгового періоду 1500 грн 00 коп, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; протягом поточного періоду 13500 грн 00 коп, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду та комісії на надання кредиту 950 грн 00 коп, які нараховуються за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пп.1.5.2, 1.5.3. Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором S45632, при цьому у вказаному договорі зазначено персональні дані та номер банківської карти [PERSON] - [NUMBER] (а.с.6-11, 12,13, 14). Платіжним дорученням 63136324 від 18.04.2023 року підтверджується факт перерахування позивачем коштів в сумі 5000 грн 00 коп на банківський рахунок [PERSON] за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (а.с. 14 зворот). 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т, за яким ТОВ ФК «Кредит - капітал» набуло право грошової вимоги ТОВ «Мілоан» до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.16 зворот-22). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року загальна сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 20950 грн 00 коп, із яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за сумою кредиту, 15000 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 950 грн 00 коп - заборгованість за комісією (а.с.22). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 101345882 від 18.04.2023 року розмір заборгованості [PERSON] станом на 28.01.2025 року становить 20950 грн 00 коп, із яких: 5000 грн 00 коп - заборгованість за сумою кредиту, 15000 грн 00 коп - заборгованість за відсотками, 950 грн 00 коп - заборгованість за комісією (а.с.16). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та статутом підтверджується, що ТОВ ФК «Кредит - капітал» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є Інші види кредитування (а.с.23). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст. 512 ЦК України. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Мілоан» та відповідачекою. При цьому, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідачка отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором. 22.01.2025 року позивачем надісланий відповідачці лист з вимогою виконати зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит - капітал» та сплатити заборгованість в загальному розмірі 20950 грн 00 коп (а.с. 22 зворот ). Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що [PERSON] не виконала обов`язку по погашенню боргу за Договором № 101345882 від 18.04.2023 року, в судове засідання не з`явилася та не спростувала вказаної суми заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень п.1. ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2422 грн 40 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 27).

Outcome: approved