Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва у липні 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.07.2024 року визначено головуючого суддю Левицьку Т.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У своєму позові позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 05 квітня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 17010, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року - таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовувала тим, що 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 17010, яким було встановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк», у загальній сумі 19 551, 06 гривень. Як зазначено у виконавчому написі, право вимоги за кредитним договором № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору про відступлення права вимоги № 2241/К від 07.05.2020 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Сума заборгованості становить 19 501,06 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту 14 874,56 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 4 626,50 гривень. Заборгованість стягується за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року. На виконання вищевказаного напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. було відкрито 01.06.2021 року виконавче провадження № [NUMBER], в межах якого було винесено: постанову від 01.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження, постанову від 01.06.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 955,10 гривень, постанову від 01.06.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 гривень, постанову від 28.06.2023 року про арешт коштів боржника, постанову від 02.11.2021 року та від 16.04.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Таким чином, після відкриття виконавчого провадження загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] за виконавчим документом збільшилась на 2 255,10 гривень та складає 21 806,16 гривень. На виконання постанови приватного виконавця від 02.11.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем роботи позивача - у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР-АВІА» було утримано із заробітної плати позивачки суму 9 730,32 гривні. Постанову приватного виконавця від 16.04.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було направлено виконавцем за теперішнім місцем роботи позивача - у Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельний комплекс «Русь» та було прийнято відповідальною особою до виконання. При цьому позивачка не отримувала від відповідача жодних повідомлень щодо виникнення у того права вимоги, не укладала з відповідачем жодних договорів та не отримувала жодних документів на підтвердження її зобов`язань перед відповідачем. Позивачка стверджує, що користувалася платіжною карткою банку в межах виділених їй кредитних коштів та регулярно повертала банку запозичені кошти, не допускаючи накопичення заборгованості. Крім того, позивачка зазначає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом не на примірнику кредитного договору № 003-28059-040413 від 04.04.20213 року, укладеному позивачкою з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», а на примірнику заяви № 003-28059-040413 від 04.04.2021 року, яка містила пропозицію (оферту) [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про наступне: 1.1.відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки; 1.2.оформлення платіжної картки; 1.3.встановлення ліміту кредитної лінії у сумі 15 00 гривень строком на 364 календарних днів; 1.4.прийняття в заставу майнові права на заробітну плату та інші види доходів [PERSON] . Ця пропозиція позивачки була отримана представником банку 04.04.2013 року, про що поставлено підпис та печатку Фастівського відділення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Згідно п. 12 ч. 3 заяви № 003-28059-040413 [PERSON] отримала 04.04.2013 року платіжну карту № [NUMBER] та ПІН-код до картки. Пунктом 2.3 заяви № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року ліміт кредитної лінії встановлено у сумі 15 000 гривень. Вищевказана заява № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року нотаріально не посвідчувалася. Строк дії договору умовами заяви [PERSON] № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року не визначено. Термін дії картки № [NUMBER] , емітованої банком і отриманої позивачкою 04.04.2013 року згідно вказаної заяви давно скінчився. Нових кредитних карток від ПАТ «Дельта Банк» позивачка не отримувала. Позивачка [PERSON] вважає, що спірний виконавчий напис № 17010 від 05.04.2021 року вчинено приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також зазначає, що даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом було порушено вимоги ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5. До Шевченківського районного суду м. Києва 30.09.2024 року через систему «Електронний суду» представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Кожушком Владиславом Олександровичем подано відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що 04 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № 003-28059-040413. 07.05.2020 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір відступлення прав вимоги № 2241/К, відповідно до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Дельта Банк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за вказаним кредитним договором № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 05.04.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17010, щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 19 551,06 гривень. Представник відповідача зазначає, що останнім для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Євгену Михайловичу подано оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, тому вважає, що зазначена в оспорюваному виконавчому написі заборгованість є безспірною, тому в задоволенні позову слід відмовити. До Шевченківського районного суду м. Києва 02.10.2024 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Заява [PERSON] № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року, яка була надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» нотаріусу на обгрунтування стягнення з позивача грошових коштів не була посвідчена нотаріально. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 17010, яким було встановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальній сумі 19 551, 06 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 14 874,56 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 4626,50грн., плата за вчинення виконавчого напису - 50,00 грн. за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року. Зазначено, що Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» підставі договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 003-28059-040413 від 04.04.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивачки за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час, при цьому судом враховано відповідний ліміт тіла кредиту, який передбачили сторони. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved