Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача, третьої особи 24.01.2025 адвокат Янцеловський М.Ф. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання понолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю, а тому з відповідача на її користь за рішенням суду стягувались аліменти на його утримання до досягнення повноліття. На даний час повнолітній син [PERSON] є студентом денної форми навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище». Термін навчання до 28.06.2025. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків, оскільки не працює, власного заробітку не має, перебуває на повному утриманні матері, а навчання потребує значних матеріальних витрат на проживання, проїзд, харчування, засоби гігієни, придбання канцелярії. Позивач не працює, дохід отримує за рахунок домашнього господарства, самостійно не може забезпечити належний рівень життя необхідний для навчання сина. Вважає, що відповідач має достатній рівень доходу та можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, атому просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище» в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання - 28.06.2025, але не довше чим до досягнення сином 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Янцеловський М.Ф. у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести без сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Волошин В.В. у судове засідання не з`явилась, в системі «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її та відповідача відсутності в порядку письмового провадження. У задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд об 11 год 30 хв 17.03.2025, який за клопотанням представника позивача відкладено до 09 год 30 хв 27.03.2025, в подальшому - до 13 год 00 хв 22.04.2025. 17.03.2025 на адресу суду в системі «Електронний суд» представником відповідача Волошин В.В. подано відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що від шлюбу з [PERSON] у сторін народилось двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.02.2008 з [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частина з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2024 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання у Хмельницькому національному університеті в розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 26.10.2023 до закінчення навчання - до 31.12.2024, але не довше чим до досягнення сином двадцяти трьох років. Однак, на теперішній час відповідач не має змоги сплачувати аліменти ще й на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, оскільки він не працює. Посилається на те, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 5954,76 грн, проходить лікування, що потребує значних фінансових витрат. Крім того, на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, від якого має ще одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на його утриманні. У власності будь-якого нерухомого та рухомого майна та інших доходів відповідач не має, отже розмір аліментів, визначений в позові, поставить його у скрутне матеріальне становище. Атому, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 26.03.2025 на адресу суду в системі «Електронний суд» представником позивача Янцеловським М.Ф. подано відповідь на відзив, згідно якого останній просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що повнолітній син [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище», термін навчання з 01.09.2024 по 28.06.2025. Оскільки, [PERSON] на день звернення до суду позивачем не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на проїзд, придбання канцтоварів, продуктів харчування. Разом з тим, відповідачем надано докази на підтвердження інвалідності ІІІ групи, а також стану здоров`я, який є задовільним. Відповідачем надано підтвердження отримання пенсії по інвалідності в розмірі 5954, 76 грн., проте не надано доказів відсутності заробітку. Таким чином, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища відповідача, який отримує постійний дохід у вигляді пенсії, не сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] (закінчення сплати аліментів - 31.12.2024), обгрунтованим є висновок про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання - 28.06.2025, але не довше чим до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. 16.04.2025 представником відповідача Волошин В.В. в системі «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, а саме: копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору №0702-25-03640 від 14.04.2025 та довідки про доходи №2896 2234 6388 9822 від 14.04.2025. Окрім цього адвокат Волошин В.В. зазначала, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що вона дійсно несе витрати на утримання сина [PERSON] на період його навчання, а долучені до справи копії платіжної інструкції від 17.10.2024 з призначенням платежу «благодійний внесок на розвиток МТБ училища» на суму 2100 грн, видаткової накладної від 17.07.2024 на купівлю мобільного телефону « Apple Iphone 13 128 GB » та товарних чеків не є належними та допустимими доказами, оскільки такі витрати були здійснені в період, коли відповідачем [PERSON] ще сплачувались аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Як встановлено в суді, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.09.2008, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №214 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.09.2008. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , від 22.01.2007. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №8976 від 03.04.2020 та №12764 від 25.10.2021, виданих відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, позивач [PERSON] та її повнолітній син [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . З довідки №31 від 13.01.2025 слідує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище», де знаходиться на неповному державному забезпеченні, так як проживає за адресою: [ADDRESS] . Термін навчання з 01.09.2024 по 28.06.2025. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання, не працює, доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати для забезпечення навчання сина несе його мати - позивач [PERSON] , з якою він проживає, що підтверджується наданими нею квитанціями, чеками, квитками. Також, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 17.08.2018. Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2024 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання у Хмельницькому національному університеті в розмірі 1/7 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 26.10.2023 до закінчення навчання - 31.12.2024, але не довше чим до досягнення сином 23 років. З повідомлення відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради №847/0/83-25 від 20.02.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з 15.01.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ними по [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2015, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26.02.2009, довідки про склад сім`ї №218 від 05.04.2024. Згідно довідки до акта огляду МСЕК (видається інваліду) серії 12ААГ №893022 від 01.07.2024 [PERSON] є особою з інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2026, звільнений з військової служби з виключенням з військового обліку, що також підтверджується свідоцтвом про хворобу №8100 від 25.09.2024, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №325 від 20.11.2024. З довідок про доходи №2551485530552134 від 03.03.2024 та №2896223463889822 від 14.04.2025 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області і отримує пенсію по інвалідності: за січень та лютий 2025 року в розмірі 5954,76 грн, за березень та квітень 2025 року в розмірі 6135,01 грн. Окрім цього, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2025 та повідомлення ТСЦ МВС №2142 РЦС ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях ГСЦ МВС №31/28/32/733-аз-777-2025 від 11.03.2025 вбачається, що [PERSON] у власності будь-якого рухомого та нерухомого майна не має. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору №0702-25-03640 від 14.04.2025, за період з січня по лютий 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відносно [PERSON] відсутня. Застосовані норми права Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статтей 187, 189-192, 194-197 цьогоКодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №381/2423/20). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема, вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18). При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З досліджених доказів судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] , дійсно, навчається на денній формі навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище», термін навчання з 01.09.2024 по 28.06.2025. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] на день звернення до суду його матері не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на проїзд, придбання канцтоварів, продуктів харчування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонером, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , а також можливість одержання повнолітнім сином матеріальної допомоги і від матері [PERSON] , яка є працездатною, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 24.01.2025 і до закінчення навчання - 28.06.2025, але не довше чим до досягнення сином двадцяти трьох років. Розподіл судових витрат В силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial