Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Представник Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчий\~центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 25.02.2023-100000076 від 25.02.2023 року в розмірі 10\~600 грн., а також\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 2422,40грн. Свої вимоги мотивували тим, що\~ 14.02.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 14.01.2023-100001737, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 42 дні. Вказаний договір було переоформленою шляхом укладення кредитного договору № 25.02.2023-010000076 від 25.02.2023 року. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором складає 10600,00 грн.,\~яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 5000,00 грн; заборгованості по процентам 5600,00 грн., що стало підставою для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 30.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.10.2024 року від представника відповідача адвоката Магери Р.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що відповідач [PERSON] будь-які угоди з Товариством з обмеженою відповідальність «Споживчий\~центр» не укладав та грошові кошти від позивача не отримував. Також, вказує, що відповідно до довідки №8L6JA68F5G1O1F7D від 02.10.2024 року виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] , [INFO] не мав станом на 02.10.2024 року та не має картки № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, хто укладав договір на отримання коштів, куди, кому і на який рахунок були перераховані кошти невідомо, а тому будь яких доказів існування заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Споживчий\~центр» в матеріалах справи не має. На підставі викладеного просив суд відмовити ТОВ «Споживчий\~центр» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позиції сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у своєму відзиві просив суд розглянути справу без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.02.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 14.01.2023-100001737, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн., строком на 42 дні. Вказаний договір було переоформленою шляхом укладення кредитного договору № 25.02.2023-010000076 від 25.02.2023 року. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 5000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Як видно з матеріалів справи, під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Згідно п. 3.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. Договору, встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Пунктом 4.4. Договору визначено, що Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Відповідно до заяви позичальника про перекредитування/зарахування, позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором 25.02.2023-10000076 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 5000,00 грн. за кредитним договором 14.01.2023-100001737 від 15.01.2023 року за умовою «Економ». Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором 25.02.2023-10000076 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором 14.01.2023-100001737 від 15.01.2023 за умовою «Економ» вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору 25.02.2023-10000076. Вказана заява була підписана [PERSON] одноразовим ідентифікатором: С984. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується платіжною квитанцією 2191390855, призначення: 14.01.2023-100001737, сума 5000,00 грн., дата та час платежу 15.01.2023 року о 17:13 год., отримувач картка/рахунок : [NUMBER] . Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість у розмірі 10600,00 грн.,\~яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 5000,00 грн; заборгованості по процентам 5600,00 грн. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить в суді, що має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо від підписаний його стороно. ( сторонами) Відповідно до ч.2 ст.\~639\~ЦК\~України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі ст.611, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону ; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» , електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). На підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано заявку, пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), додаток до анкети позичальника, заяву позичальника про перекредитування/зарахування. Усі документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С 984. Відтак, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Разом з тим, частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, з Відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» також необхідно стягнути 5600,00 грн. процентів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку . Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] перед\~ТОВ «Споживчий центр»\~має заборгованість по кредитному договору у розмірі 10600,00 грн.,\~яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 5000,00 грн; заборгованості по процентам 5600,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого позову та заявленої суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо заявленого позову, оцінюючи їх як спосіб уникнення виконання кредитних зобов`язань. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню. Таким чином, з [PERSON] на користь перед\~ТОВ «Споживчий центр»\~підлягає стягненню заборгованість у розмірі\~ 10600,00 грн., в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № СЦ00014004 від 28.08.2024 року позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору (\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), який підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved