Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

28.11.2022 р. позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з вимогою до відповідача [PERSON] , в якому просив визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2022 між ним та відповідачкою розірвано шлюб. Під час спільного проживання у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов від 02.08.2023 та рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2023 року, яким припинено стягнення аліментів з [PERSON] , оскільки неповнолітній син проживає разом з батьком. Вважає, що місце проживання дитини має бути визначено разом з ним, оскільки він є працездатним, офіційно працевлаштований, у фінансовому плані є стабільно забезпеченою особою, має постійний стабільний заробіток, за місцем роботи характеризується позитивно, саме він займається вихованням та розвитком спільного сина, що підтверджується письмовими доказами, а саме займається фізичним розвитком дсина, відвідує батьківській збори, бере активну участь у житті дитини. Син виявляє прихильність. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2024 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд. 14.03.2024 представником відповідача подано клопотання про прийняття до розгляду зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Жовтоводської міської ради Камянського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, та об`єднання його з основним позовом. Ухвалою суду від 18.04.2024 р. прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Жовтоводської міської ради Камянського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини, та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 18.04.2024 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи [INFO] за клопотанням представника відповідача від 06.03.2024 р. 07.05.2024 р. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, який з урахуванням думки сторін залучено до матеріалів справи в підготовчому судовому засіданні. 14.05.2024 р. від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування Жовтоводської міської ради Камянського району Дніпропетровської області надійшло клопотаннч про розгляд справи без участі представника. 27.05.2024 р. надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи та огляд в судовому засіданні витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобовязанного [PERSON] та військового квитка, яке задоволено з урахуванням думки сторін в підготовчому судовому засіданні. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [INFO] про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно, належним чином відповідно до довідки про відправку електронного листа (а.с.191-192,197-198,210). 12.09.2024 р. в підготовчому судовому засіданні подане клопотання представника відповідача [PERSON] від 18.04.2024 р. про виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням думки сторін задоволено, в клопотанні представника позивача [PERSON] про виклик членів комісії згідно витягу протоколу №13 в якості свідків від 18.04.2024 р., з урахуванням думки сторін - відмовлено. 09.07.2024 р. надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів. В судовому засідання 12.09.2024 р. ухвалою на місці, залучено клопотання до матеріалів справи та зобов`язано позивача надати в судове засідання довідку про отримання доходу. 09.07.2024 р. до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення експертизи, яке в підготовчому судовому засіданні 12.09.2024 р., долучено до матеріалів справи, вирішення питання призначення експертизи вирішити після з"ясування обставин справи при розгляді справи по суті. 02.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позом [PERSON] про залишення зустрічного позову без розгляду та визнання первісного позову. 02.02.2025 ухвалою суду Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заява представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] про залишення зустрічного позову без розгляду, піся з`ясування думки сторони позивач - задоволено Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися надали до суду заяву про проведення судового засідання у їх відсутності та вказують, що після з`ясування думки сина, який висловив бажання проживати з батьком, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Третя особа, надали до суду висновок, просять справу розглядати у їх відсутності. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.07.2013 року, актовий запис №218 (т.1а.с.9 зв.ст.). Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. (т.1 а.с.7-8). Відповідно до судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.06.2023 з відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітини в розмірі 1/3 частки від її доходу (т.1а.с.10). Як вбачається з висновку виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вважається за недоцільне визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком. Разом з тим відповідно до протоколу №13 Комісії з питань захисту прав дитини за затвердження висноку проголосували 3 члени комісії проти 11. (т.1, а.с.47-49). Відповідно до акту з місця проживання від 02.08.2023, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з неповнолітніми сином [PERSON] , [INFO] , житлово-побутові умови проживання сім`ї задовільні. (т.1 а.с.11). Відповідно до довідки від 23.08.2023 наданою директором Ліцею №3 м.Жовті Води, [PERSON] самостійно виховує неповнолітньо сина. (.1 а.с.58). Відповідно до протоколу бесіди з дитиною від 01.12.2023 [PERSON] [INFO] свідомо наполягає щоб визначеним місцем проживання було разом з батьком (т.а.с.54) На підставі договору дарування квартири від 04 грудня 2003 року [PERSON] була подарована квартира в [ADDRESS] (т.1 а.с.63). З виробничої характеристики вбачається, що [PERSON] має загальний стаж роботи 22 роки з 24 травня 2004 року працює На Східному гірничо - збагачувальному комбінаті, має постійний стабільний заробіток (том 1 а.с. 57-59,60). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин другої - четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону). Суд зазначає, що міжнародні та національні законодавчі акти не містять норм, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини). Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію, необхідно проводити з нею бесіду, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення її інтересів та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і для дотримання такої рівноваги особливу увагу необхідно приділити найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (заява 39948/06). У параграфі 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей. Проте, при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Результат аналізу наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на норми, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, суд має з`ясувати, чи виконала відповідачка обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з батьком, чи довів позивач, що проживання дитини з ним відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Суд встановив, що на час звернення до суду з позовом дитина проживала з батьком, проти чого відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні враховуючи бажання дитини проживати разом з батько, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви до суду у розмірі 1073,60 грн. Кеpуючись статтями 150-152, 160, 161 Сімейного кодексу України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved