Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2008 року до часу відкриття спадщини проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . Впродовж вказаного часу вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, купували майно для спільного користування, несли витрати на утримання житла, його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, святкували разом дні народження та інші свята у колі спільних друзів, доглядали батьків [PERSON] та облаштовували їх могили після смерті. Позивач здійснювала догляд за [PERSON] , який впродовж тривалого часу до дня смерті хворів, у зв`язку з чим перебував у безпорадному стані і не міг самостійно забезпечити свої потреби. [INFO] [PERSON] помер. Позивач здійснила його поховання та поминки. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло домоволодіння та рухомі речі, належні спадкодавцю. Позивач зазначає, що маючи право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги прийняла спадщину після померлого [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім цього вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини звернулася відповідачка [PERSON] , яка є спадкоємцем третьої черги спадкування за законом. Позивач зазначає, що померлий [PERSON] протягом тривалого часу знаходився в безпорадному стані, що було обумовлено хворобою, у зв`язку з чим потребував постійної допомоги. Опікувалася та постійно знаходилась поряд з [PERSON] лише позивач. Жодні треті особи, в тому числі і відповідач, не надавали допомоги померлому та не доглядали його. Крім того, після смерті [PERSON] організацією його поховання, як і отриманням довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть займалась також тільки позивач. Для розподілу спільного майна та оформлення спадщини позивач просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка і дружини з 2008 року до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, а також визнати її право на спадкування за законом разом із спадкоємцями третьої черги спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України (а.с. 1 - 3). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 67 - 68). Представник відповідача [PERSON] , адвокат Корнійчук С.А. на підставі ст. 178 ЦПК України надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідач не погоджується та не визнає заявлений до неї позов, вона є рідною тіткою спадкодавця, оскільки [PERSON] був сином її сестри [PERSON] , та вона є спадкоємцем третьої черги, яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину у приватного нотаріуса Білозарецької О.Ю. Позивач не проживала п`ять років спільно з [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини, а саме: [INFO] , оскільки спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі із іншою жінкою і їх шлюб було розірвано рішенням Вінницького міського суду від 20.08.2018, яке набуло законної сили 20.09.2018.Тобто, позивач зі спадкодавцем прожила однією сім`єю менше п`яти років до часу відкриття спадщини і не може мати права на спадкування.Тому, представник відповідача просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі та стягнути із позивача на користь відповідача судові витрати у справі (а.с. 77 - 78). 25.10.2023 представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету позову, в якій змінив позовні вимоги, а саме просив: встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка і дружини, з 21.09.2018 до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , встановлення якого обґрунтував необхідністю розподілу спільного майна між спадкоємцями та позивачем, яке було набуто в період проживання позивача із спадкодавцем в незареєстрованому шлюбі; встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю з 2008 року до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , встановлення якого обґрунтував необхідністю спадкування позивачем майна спадкодавця, оскільки вважає, що в цей період вони зі спадкодавцем складали сім`ю та фактично позивач є спадкоємцем четвертої черги; решту заявлених вимог залишив без змін (а.с. 104 - 105). Ухвалою суду від 23.11.2023 прийнято змінені позовні вимоги за заявою представника позивача від 25.10.2023 до розгляду та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 121-122). Ухвалою суду від 24.11.2023 продовжено розгляд даної цивільної справи та призначено підготовче засідання (а.с. 125). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.03.2024 задоволено клопотання представника позивача про допит свідків та долучення доказів,закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до розгляду, встановивши загальний порядок дослідження доказів (а.с. 175). В судовому засіданні в ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазначили, що позивач проживала однією сім`єю з спадкодавцем з 2008 року до його смерті. Вони мали спільний побут, витрати, надавали один одному допомогу, вона здійснила поховання та поминки чоловіка. Вважає, що має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги, тому подала заяву про прийняття спадщини. Відповідач, як рідна тітка, теж подала заяву про прийняття спадщини. Тому позивач просить задовольнити позовні вимоги і встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини з 21.09.2018, а також факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з 2008 року, та оскільки лише вона займалася доглядом за спадкодавцем та здійснила його поховання, просить визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги, відповідачкою по справі. Позивач дізналася, що спадкодавець був одружений, лише через кілька років після того як вони з [PERSON] почали разом проживати, чому він не розірвав шлюб з дружиною раніше не знає, хоча він не проживав з дружиною із 2002 року. З відповідачкою вони раніше спілкувалися, після смерті чоловіка відповідач казала, що не буде приймати спадщину та претендувати на спадкове майно, чому вона змінила думку не знає. До спадкового майна входять житлові будинки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , крім цього вони придбавали і рухоме майно разом. Представники відповідача в судовому засіданні підтримали відзив на позов та просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначили, що відповідач не визнає заявлений до неї позов, оскільки він є необґрунтований та безпідставний. Відповідач є рідною тіткою спадкодавця та спадкоємцем третьої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку у приватного нотаріуса Білозарецької О.Ю. Вважають, що суду не доведено ведення спільного господарства із спадкодавцем, спільного бюджету, придбання спільного майна, наявності взаємних прав та обов`язків із спадкодавцем як подружжя. Окрім того, спадкодавець перебував у шлюбі, про що було відомо позивачу. Шлюб було розірвано рішенням суду від 20.08.2018, яке набуло законної сили 20.09.2018. Тобто, позивач могла проживати із спадкодавцем однією сім`єю менше п`яти років до часу відкриття спадщини, так як з часу розірвання офіційного шлюбу спадкодавцем до його смерті минуло менше п`яти років, і не може мати права на спадкування. Обставини перебування спадкодавця в зареєстрованому шлюбі доведені рішенням суду про розірвання шлюбу, тому не можуть спростовуватись показаннями свідків. Заповіту спадкодавець не складав, позивачка не прописана в спадковому майні, а перебування в одночасних шлюбних відносинах з двома жінками суперечить нормам моралі та не може бути встановлено в судовому порядку, оскільки спадкодавець не міг мати одночасно дві сім`ї. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснив, що він є сусідом позивачки. Знає позивачку приблизно 16 років, раніше разом працювали. Позивач почала жити з його сусідом [PERSON] в 2008 чи 2009 році. Весь цей час вони постійно проживали разом, як жінка і чоловік, позивач піклувалася про [PERSON] та його батьків. На їх земельній ділянці знаходиться два будинки. Колишня дружина [PERSON] жила з [PERSON] десь до 2000-2001 року, після цього він її з чоловіком не бачив, вона забрала корову і речі. Відповідачку свідок теж знає, вона приходила до них не часто, щоб вона щось допомагала, теж не бачив. [PERSON] важко хворів, його догляд і лікування забезпечувала позивачка. З сусідом вони були дуже близькими друзями, як брати. Знає, що він фактично розвівся приблизно 10 років тому, але не поставив штамп в паспорті. Позивач із [PERSON] разом купувала побутові речі, жили як чоловік і дружина. Свідок [PERSON] під час судового розгляду повідомила, що є сусідкою позивачки. Вони познайомилися десь в 2008 році, коли позивач почала жити з чоловіком [PERSON] , проживали разом до його смерті, вели спільне господарство, спільний побут, разом купували побутову техніку, робили ремонт в будинку. Батьки [PERSON] на цій земельній ділянці мали окремий будинок, він з позивачкою разом доглядали за батьками, також їм допомагав син позивачки. Вони весь час ладили, суперечок не мали. Свідок знає, що [PERSON] мав дружину [PERSON] , вони разом не проживали більше 20 років. Вона її там не бачила зовсім, іноді приходила її дочка, вона була не рідною [PERSON] . Відповідачка була рідною його тіткою, щоб вона приходила до нього свідок не бачила, однак бачила, що відповідачка приходила до його батьків. Сусід важко хворів, позивачка доглядала за ним і забезпечувала його, він завжди гарно про неї відзивався. Весь час з 2008 року вони проживали разом, інших жінок він не мав. Чому вони не уклали шлюб, свідок не знає. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, познайомилася з позивачкою і її чоловіком в 2005 році, спілкувалися, збиралися на свята, допомагали в будівництві. Її чоловік дружив з чоловіком позивачки. Позивачка з чоловіком жили разом постійно, вели спільне господарство, тримали свиней, качок, курей, нутрій, купували побутові речі, робили ремонт в будинку, проживали як сім`я. Іншої жінки в чоловіка позивачки не було, іншої жінки вона не знає. Він лікувався та обстежувався в центрі, де вона працює, в лікуванні допомагала лише позивачка та її син. [PERSON] вона бачила лише один раз, коли вона приходила до матері [PERSON] , щоб вона навідувала племінника, не бачила жодного разу. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснив, що він є сином позивачки. З липня 2008 року вони переїхали проживати до [PERSON] , він з того часу вважав його батьком, а [PERSON] ставився до нього як до сина. Проживали вони як одна сім`я. Мали спільний побут, все робили та купували разом. З того часу вони не змінювали місце проживання. Догляд за [PERSON] здійснювали вони з матір`ю. Він (свідок) деякий час проживав окремо, коли їздив на роботу в Польщу, інколи доглядав за бабусею, але регулярно навідувався до них. Сімейний побут був спільний. Дохід вони складали в одне місце, про витрати теж домовлялися спільно. Разом купували меблі, техніку, міняли вікна в будинку, в 2022 році викопали вигрібну яму, детальних дат покупок він не пам`ятає, купували телевізор, морозильну камеру, холодильник та інші речі. До них часто приходили сусіди та бачили, що вони проживають разом як одна сім`я. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 07.03.2023 (а.с. 6). Відповідно до копії акту від 17.05.2023 при обстеженні місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що вона проживала за даною адресою з 2008 року разом із [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сім`я п`ятнадцять років вела разом спільне господарство. Цивільна дружина та її син продовжують жити в будинку за вказаною адресою (а.с. 7). 16.03.2023 [PERSON] звернулася до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] , що підтверджується копією даної заяви та розпискою-повідомленням про перелік доданих до заяви документів (а.с. 8 - 9). [PERSON] , [INFO] , успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від своєї матері [PERSON] , 1933 р.н.. яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2021 (а.с. 10). 17.09.2013 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Білозарецькою О.Ю. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , 1935 р.н., який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2013 (а.с. 11). Згідно копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) хворого хірургічного відділення №2798 [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з 26.02.2023 по 28.02.2023 (а.с. 12 - 14). На підтвердження хвороби та необхідності його лікування позивачкою надано копію медичної документації [PERSON] (а.с. 17 - 18). Також до матеріалів справи позивачем долучено фотокартки проведення нею спільно часу разом із [PERSON] (а.с. 19 - 22). На підтвердження ведення спільного побуту з [PERSON] позивачкою надано копії акту здачі-прийому робіт від 30.02.2020 на замовлення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з надання послуги РРР доступу до мережі інтернет, копії квитанцій про оплату послуг, а також оплату за природний газ, за розподіл природного газу та за електроенергію (а.с. 23 - 27, 35 - 60). Також до матеріалів справи долучено докази придбання побутової техніки, а саме: витяжки Сатурн 7407; чайника SCARLETT; пилососа ZELMER, фільтру мережевого, копію договору на придбання трьох вікон вартістю та їх монтаж за їх місцем проживання (а.с. 28 - 34). 30.05.2023 Приватним нотаріусом Білозарецькою О.Ю. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72641395 від 30.05.2023 (а.с. 81). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що було складено актовий запис № 14, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 16.08.2023 №00041003537 (а.с. 82). Згідно копій витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 16.08.2023 №00041003657, свідоцтва про одруження та свідоцтв про народження, відповідач та [PERSON] були рідними тіткою та племінником (а.с. 83 - 86, 102 - 103). КНП «Центр медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» на виконання ухвали суду від 23.11.2023 було повідомлено суд, що відповідальною особою для придбання препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у фармацевтичних (аптечних) закладах для хворого [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] та інформацією про осіб, призначених для здійснення догляду за [PERSON] , [INFO] КНП «ЦПМСД Стрижавської ТГ» не володіє (а.с. 132 - 134). Згідно листа КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» лікуючим лікарем на період лікування [PERSON] в ЛОР відділенні з 20.05.2019 по 29.05.2019 був лікар Свистунов Д.М. , з 05.04.2021 по 14.04.2023 в урологічному відділенні - лікар Безкоровайний О.Є. , з 26.02.2023 по 28.02.2023 в хірургічному відділенні лікуючий лікар Олійник В.О . Догляд здійснювався медичними сестрами та молодшими медичними сестрами відповідно до графіку чергувань. Інформація про родичів або інших осіб, які іноді допомагають в догляді пацієнтів в стаціонарних умовах наявна медична документація не містить (а.с. 136). Відповідно до копії спадкової справи № 57/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецькій О.Ю. заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину відповідно до закону, відсутні (а.с. 139 - 160). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.08.2018 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01.01.1992 виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №1, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 171). Відповідно до відповіді на запит суду від 05.03.2024 КНП «ПРЦО ВОР» інформує, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в КНП «ПРЦО ВОР» з 26.12.2022 з діагнозом «Вторинне злоякісне новоутворення печінки » IV стадія. Лікувався та обстежувався амбулаторно. Наркотичні засоби з метою знеболення не отримував. 26.12.2022 на останньому прийомі у лікаря-хірурга-онколога отримав рекомендації для сімейного лікаря щодо призначення наркотичних анальгетиків при вираженому больовому синдромі (а.с. 179). Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду та оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду, такі висновки зазначені зокрема в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21. Щодо вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , однією сім`єю як чоловіка і дружини, з 21.09.2018 до часу відкриття спадщини [INFO] , суд зазначає наступне. Посилаючись на необхідність встановлення даного факту в судовому порядку, позивач зазначає про необхідність захисту своїх прав на спільно набуте майно із спадкодавцем. Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Водночас, позивачка не вказує на яке саме майно вона претендує в порядку поділу спільно набутого зі спадкодавцем майна і не заявляє будь-яких вимог про його поділ. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц зроблено висновки, що у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19. Вимоги про встановлення юридичних фактів, зокрема, щодо спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про визнання права власності, а лише підставою для її вирішення. Такі висновки вказані у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 березня 2024 року по справі № 331/817/22. Тому в задоволенні позовної вимоги позивача про встановлення факту спільного проживання позивача з спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка і дружини, з 21.09.2018 до часу відкриття спадщини слід відмовити з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту прав, оскільки будь-яких вимог про поділ спільного майна позивачем в даному позові не заявлено. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з 2008 року до часу відкриття спадщини [INFO] , суд враховує наступні норми чинного законодавства. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Заявляючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з 2008 року позивачем не доводилося інших підстав для спільного проживання як відносини саме чоловіка та дружини та саме такі відносини сприймалися між ними свідками, тобто підстав складати сім`ю між ними з інших обставин в судовому засіданні не встановлено. Водночас, матеріалами справи доведено, що спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.01.1992, який було розірвано рішенням суду від 20.08.2018, яке набуло законної сили 20.09.2018, тобто перебував в шлюбі до 20.09.2018, за таких обставин, враховуючи в сукупності вимоги ст.ст. 25, 36, 74 СК України, до розірвання шлюбу [PERSON] та позивач не могли складати одну сім`ю з 2008 року, оскільки для встановлення такого факту необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Така позиція суду відповідає усталеній практиці Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.04.2019, справа № 759/4596/18. Тому встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем у вказаний період однією сім`єю (з 2008 року до [INFO] ), необхідного для набуття прав спадкоємця четвертої черги, суперечитиме ст. 25 СК України та моральним засадам суспільства, оскільки чоловік чи жінка не можуть мати одночасно дві сім`ї з різними жінками (чоловіками), а до розірвання офіційно зареєстрованого шлюбу презумпція сім`ї між подружжям встановлена законом, отже у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. При цьому, суд вважає доведеним, що позивач з [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, з 21.09.2018 (після дати набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили) до [INFO] (дати відкриття спадщини), але даний період недостатній для набуття прав спадкоємця четвертої черги, так як становить менше як 5 років. Тому вирішуючи наступну позовну вимогу про зміну черговості спадкування позивача та допуск її до спадкування зі спадкоємцями попередньої черги, суд враховує наступні норми законодавства Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тобто судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування, та претендувати на зміну черговості спадкування мають право лише спадкоємці за законом. Отже, з урахуванням того, що позивач не відноситься до кола спадкоємців померлого, відсутні підстави для зміни черговості одержання права на спадщину. Тому в задоволенні позовної вимоги в частині визнання за позивачем права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями третьої черги спадкування після смерті [PERSON] слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав на спільно нажите зі спадкодавцем майно в період їх проживання на підставі ст. 74 СК України, та позивачем не доведено належними та допустимими доказами її право на спадкування за законом після смерті [PERSON] як спадкоємця четвертої черги спадкування та наявності підстав для зміни черговості одержання права на спадщину, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід залишити за позивачем. З урахуванням позиції представника відповідача, про визначення відповідачем конкретного розміру понесених судових витрат у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує даним рішенням розподіл судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed