Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

07.02.2025 року [PERSON] звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 26.05.2021 року у Дрогобицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Батько дітей, [PERSON] з ними не проживає та участі у вихованні і утриманні сина не приймає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням примиритися та повернутися в сім`ю. Проте, це не дало жодного позитивного результату. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.05.2021 року у Дрогобицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №61 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2025 року матеріали справи передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 12.03.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 20 хвилин 03.04.2025 року. Ухвалою суду від 03.04.2025 року судове засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 25.04.2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 25.04.2025 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач належно повідомлявся про час та місце слухання справи, в тому числі і через оголошення на офіційному веб сайті Судової влади (а.с.34-37). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 26.05.2021 року, зареєструвавши шлюб у Дрогобицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.06.2021 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.7). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке. Як зазначено у\~статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає безпосередньої участі в утриманні дитини, а отже він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки, яка утримує сина. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідач [PERSON] \~є працездатного\~віку, інших утриманців не має. Доказів протилежного суду не надано. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить. При цьому, частиною дев`ятою\~статті 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка [PERSON] за наявності для того підстав не позбавлена права ставити питання про збільшення розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також вирішувати питання про стягнення заборгованості за аліментами чи діяти в інший передбачений законом спосіб на захист прав дітей. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок, а також з нього слід стягнути в дохід держави 1211 гривень 20 копійок судового збору. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved