Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

23 грудня 2024 року заступник директора - начальник ССД по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Матвіїв В. звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , в якій просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів її доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що до Служби у справах дітей по Основ`янському району надійшло повідомлення з КНП «Міський клінічний пологовий будинок № 7» Харківської міської ради стосовно того, що породілля має намір відмовитись забирати новонароджену дитину (дівчинку) з пологового будинку. Мати новонародженої дитини [PERSON] покинула дитину в КНП «Міський клінічний пологовий будинок № 7» Харківської міської ради, про що складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 01 вересня 2023 року. [PERSON] подала заяву про те, що відмовляється забрати свою дитину, у зв`язку з тим, що не має змоги виховувати та утримувати дитину. За час перебування малолітньої [PERSON] в медичному закладі мати [PERSON] дитину не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася станом її здоров`я, не виявляла бажання повернути дитину в сім`ю на спільне проживання та виховання дитини. Своїми діями мати самоусунулась від виховання та утримання доньки. Вказані дії [PERSON] свідчать про її байдуже ставлення до своєї дитини, її розвитку, здоров`я та життя в цілому. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав щодо малолітньої доньки - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 04 грудня 2023 року № 613 «Про надання статусу, втрату дітьми статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі наказу Служби у справах дітей по Немишлянському районі № 8 від 10 січня 2024 року малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до родини [PERSON] . На підставі рішення Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області виконавчого комітету від 23 січня 2024 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено опікуном дитини [PERSON] . З огляду на вищезазначені обставини у Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2024 року справу за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2025 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Представник позивача Побережська Ю., яка діє в інтересах Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на підставі довіреності № 26 від 07 січня 2025 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 21 січня 2025 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 жовтня 2023 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 634. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 28 жовтня 2023 року вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] - [PERSON] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року задоволений позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зі змісту листа завідувача сектору ССД по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Суліменко О.М. № 07-22/869/23 від 04 вересня 2023 року вбачається, що до ССД по Основ`янському району Департаменту ССД Харківської міської ради надійшло повідомлення від КНП «Міський клінічний пологовий № 7» Харківської міської ради щодо породіллі - [PERSON] , яка має намір відмовитися забрати новонароджену дитину (дівчинку) з пологового будинку. Як вбачається зі змісту заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 01 вересня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , відмовляється забрати свою дитину, дівчинку, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що не має змоги виховувати та утримувати дитину. У графі «данні про інших родичів дитини» зазначено «інших родичів не має». Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 01 вересня 2023 року, складеного про те, що 01 вересня 2023 року о 14 годині 00 хвилин в КНП «Міський клінічний пологовий будинок №7» Харківської міської ради матір - [PERSON] відмовилася забрати дитину жіночої статі - [PERSON] , [INFO] , з причин - «не має змоги утримувати дитину». У графі «відомості про інших родичів або законного представника дитини» зазначено «громадянка відмовилася Відповідно до виписки з історії розвитку дитини № 794 [PERSON] , [INFO] , анамнез життя: дитина народилася у КНП «МКПБ № 7» ХМР 30 серпня 2023 року о 16 годині 28 хвилин. Мати відмовилась забирати дитину з пологового. Вагітність на фоні споживання наркотиків. Стан після народження - середньої тяжкості. Стан дитини на теперішній час - задовільний. Психоемоційний розвиток відповідає віку. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області «Про реєстрацію народження, влаштування та подовження строку перебування дітей у закладах для дітей» № 514 від 18 жовтня 2023 року наданий дозвіл Службі у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради здійснити реєстрацію народження малолітньої дитини на підставі акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу здоров`я від 01 вересня 2023 року, вказавши: прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - Україна, Харківська область, м. Харків, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області «Про надання, втрату дітьми статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» № 613 від 04 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , надани статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі наказу начальника ССД по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Долі В.О. № 8 від 10 січня 2024 року «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до родини [PERSON] » передано на тимчасове влаштування малолітню [PERSON] , [INFO] , до родини [PERSON] . Зі змісту акту про факт передачі дитини від 11 січня 2024 року вбачається, що адміністрації закладу КНП «Міський перинатальний центр» ХМР в особі директора Коровай С.М., у присутності начальника ССД по Немишлянському району Департаменту ССД ХМР Долі В.О. передали дитину [PERSON] , [INFO] , на тимчасове влаштування до родини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новопокровської селищної ради № 11 від 23 січня 2024 року «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] » встановлено опіку над дитиною, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , опікуном на дитиною. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки, [PERSON] № 490 від 17 грудня 2024 року, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення її від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема: залишила дитину у пологовому будинку, не відвідує її, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, суд не встановив. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Суд приймає до уваги наданий Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки, [PERSON] № 490 від 17 грудня 2024 року. Аналізуючи обставини справи, враховуючи свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що відповідачка не забрала дитину з полового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, тобто не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідачки є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо позбавлення відповідачки батьківських прав є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 613 від 04 грудня 2023 року «Про надання, втрату дітьми статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» № 613 від 04 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Новопокровської селищної ради № 11 від 23 січня 2024 року «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] » встановлено опіку над дитиною, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та призначено [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , опікуном на дитиною. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки та користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved