Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

04 грудня 2024 року після повторного автомаизованого розподілу судової справи між суддями до судді надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 19,150, 164, 165, 180-183, 191 Сімейного кодексу України та ст.ст. 4,12,175 Цивільного процесуального кодексу України, просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] . - призначити опікуном неповнолітньої [PERSON] [INFO] [PERSON] . - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] у [PERSON] та її чоловіка - [PERSON] , народилась донька - [PERSON] , актовий запис № 56 від 27 вересня 1990 року, про що Полицькою сільською Радою Володимирецького району Ровенської області 27 вересня 1990 року було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 12 жовтня 2012 року укладено шлюб між її донькою - [PERSON] та відповідачем [PERSON] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 148 (свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька, [PERSON] (свідоцтво пронародження серії [NUMBER] від 23 квітня 2013 року). 09 вересня 2013 року за місцем спільного проживання її доньки та [PERSON] , останній, в ході сварки, спричинив [PERSON] тілесні ушкодження. (Кримінальне правопорушення зареєстровано до ЖЄО № 998 та 10.11.2013 року перенесено до ЄРДР № 12013100270000361 за ст. 125 ч. 1 КК України. 29.11.2013 року дане кримінальне провадження закрито згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України). Протягом 2013 року [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також без необхідних документів. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі № 377/1114/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їх дитина (онука) залишились проживати з матір`ю в квартирі, де мешкала вона, за адресою [ADDRESS] . 12 квітня 2018 року Славутицьким міським судом Київської області було винесено судовий наказ у справі № 377/206/18, яким наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У 2017 році [PERSON] виїхав до Польщі та перебуває там до сьогоднішнього дня. У зв`язку з тим, що батько дитини, ухилявся від сплати аліментів, то її донька [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та їй відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 "Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме" з 01.07.2022 року по 31.08.2024 року було призначено допомогу на дитину [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, про що 13 вересня 2024 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис № 147 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Станом на 01.09.2024 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 235261,50 грн., яка до цього часу не погашена. Після смерті [PERSON] , її донька [PERSON] , залишилась проживати разом з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , таким чином на даний час її онука [PERSON] влаштована у її родину. Дитина знаходиться на повному її утриманні та її вихованням вона займається самостійно, в той час як відповідач [PERSON] не цікавиться життям своєї доньки з того часу, як він розлучився з її донькою [PERSON] . [PERSON] навчається в Славутицькому ліцеї Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області з 5-го класу. Зараз дитина перейшла до 6-А класу. Відповідно до характеристики, що надана закладом, відповідач не бере участі в освітньому процесі дитини. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини. Зазначені обставини в сукупності з рештою призвели до втрати родинного зв`язку дитини з батьком. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, фактично переклавши свої батьківські обов`язки на матір дитини та на її бабусю [PERSON] . Крім того, відсутні об`єктивні причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, навчання та підготовку до самостійного життя, медичний догляд та лікування, спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; інтерес до внутрішнього світу та усіх сторін життя. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Ухвалою судді від 30 грудня 2024 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 січня 2025 року. Ухвалою суду від 30 січня 2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 березня 2025 року. 13 березня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 15 квітня 2025 року на підставі ст.223 ЦПК України. У судовому засіданні 15 квітня 2025 року позивач та її представник адвокат Кебкало Т.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник третіх осіб у справі - Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Парнюк В.М. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що дитина [PERSON] [INFO] , проживає зі своєю бабусею [PERSON] . Батько дитини [PERSON] з 2017 року виїхав за межі України і до тепер перебуває у Польщі. Він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї дитини. Відповідач не спілкується, не цікавиться станом її здоров`я, навчанням в школі, внаслідок чого дитина не відчуває з ним жодної емоційної єдності. Власної ініціативи щодо проявів уваги до дитини з боку батька не відбувається. Мати [PERSON] померла. Враховуючи, що досліджені докази підтверджують факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, то в інтересах дитини необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та за останьою відомою адресою реєстрації, проте конверти із судовою повісткою та процесуальними документами повернуто до суду з відміткою «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Проте 07.03.2025 року мамою відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку Укрпошта отримано судову повістку та процесуальні документи. Також викликався через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. Представник третьої особи [INFO] в зал судового засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлявся за адресою місця знаходження, відповідно до зворотного поштового повідомлення, процесуальні документи отримано 03.04.2025 року. Проте в матеріалах справи міститься клопотання, про розгляд справи за відсутності їх представника, за наявними матеріалами у справі. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, суд обговоривши в судовому засіданні, ухвалив заочне рішення у справі. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є знайомою позивача у справі, вони працюють багато часу. Завжди спілкуються, відверто обговорюють якісь проблеми. Був випадок, коли [PERSON] була відсутня у м. Славутичі, вона просила її сходити до дому до донки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , перевірити їх стан, бо вони зловживали спиртними напоями. Одного разу до них приїздила поліція і соціальна служба, забирали [PERSON] , то вона була присутня і спілкувалась з [PERSON] . В нього таке легковажне відношення до родити та дитини. Коли дитина була ще немовлям, вони вживали спирті напої в її присутності, вчиняли сварки, навіть у дитини була травма. Відповідач виїхав у 2017 році до Польщі і дитиною не цікавиться. Жодного інтересу до життя дитини не проявляв. Забезпеченням та утриманням дитини займалася позивач та її донька поки була жива. Вихованням [PERSON] займалась бабуся, і на разі займається, повністю утримує її. Можливо з мамою [PERSON] інколи і спілкувався, але участі не приймав, а після смерті взагалі не цікавився. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є знайомою позивача у справі, раніше працювали разом, проте вона є лікарем педіатром та вела з дитинства [PERSON] . Вона неоднократно ходила до дому до дитини на огляд і бачила відношення батька до дитини. На її думку він не вихований та невідповідальний чоловік. Неоднократно він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та долучав до вживання і дружину [PERSON] . В такому стані він ображав її. Відомо що згодом вони розлучились і він поїхав у 2017 році до Польщі. [PERSON] завжди приходила допомагала доньці з дитиною [PERSON] . Від батька не бачила прихильності до дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є працівником соціальної служби. До них у грудні 2024 року звернулась бабуся [PERSON] для отримання соціальних послуг. Дитина залишилась без батьківського піклування. Мати померла у 2024 році а батько з 2017 року перебуває за кордоном. [PERSON] проживає з бабусею та знаходиться на її утриманні. Центр надає послуги з консультації, проводить бесіди з психоемоційного стану дитини. Відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні дитини, ініціативи не проявляє. За місцем проживання бабусі було оглянуто умови проживання, які є належними, дитина навчається та відвідує гуртки та секції, за дозвіллям бабуся також стежить. При спілкуванні [PERSON] каже, що не бажає проживати з батьком, а хоче залишитись з бабусею. Суд, вислухавши вступне слово позивача та її представника, представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , актовий запис № 56 від 27 вересня 1990 року, про що Полицькою сільською Радою Володимирецького району Ровенської області було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . (а.с. 36) 12 жовтня 2012 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №148 (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року). (а.с. 39) [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2013 року). (а.с. 35) Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі № 377/1114/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між ними було розірвано. (а.с. 32-33) 12 квітня 2018 року Славутицьким міським судом Київської області було винесено судовий наказ у справі № 377/206/18, яким наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 41) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2024 року [PERSON] померла [INFO] у віці 33 роки у м. Славутич. (а.с. 38) Відповідно до витягу № 978, виданого 19 вересня 2024 року управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про зареєстрованих у житловому приміщенні, за адресою [ADDRESS] зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 14). Відповідно до наказу служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 45 від 25.09.2024 «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах» [PERSON] тимчасово влаштовано у родину бабусі [PERSON] з 25.09.2024 по 25.03.2025 до прийняття рішення про встановлення дитині відповідного статусу. (а.с. 25) Відповідно до акту обстеження умов проживання № 01-22/44 від 25.09.2024 року [PERSON] дбає про онуку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах, бажає у подальшому встановити опіку щодо [PERSON] та виконувати обов`язки опікуна. Мати [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ), досить тривалий час перебуває за межами України, у Польщі. Після смерті матері [PERSON] телефонував [PERSON] . [PERSON] із турботою ставиться до онуки [PERSON] , піклується про неї. Дівчинці комфортно в родинному оточенні, дівчина доброзичлива, ввічлива, вихована, досить самостійна, допомагає вести господарські справи - любить готувати, доглядати за домашніми тваринами. Зі слів [PERSON] , вона бажає проживати разом із [PERSON] і щоб бабуся була її законним представником. Умови для проживання належні, під час аналізу житлово-побутових умов сім`ї з`ясовано, що в помешканні в наявності такі комунальні умови, як гаряча вода та холодна, опалення, працює каналізація, у приміщенні є освітлення, в робочому стані електроплита, холодильник, морозильна камера, пральна машинка, телевізор. У квартирі чисто, прибрано, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг відсутня. Умови для проживання, виховання, розвитку дитини [PERSON] створені, загрози життю, здоров`ю дитини відсутня. [PERSON] , бабуся, бажає згідно з діючим законодавством України виконувати обов`язки опікуна щодо малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , із встановленням останній статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Рекомендовано звернутись за консультаціями до фахівців- психологів з питань психічного здоров`я та поліпшення взаємин з оточуючим середовищем, адаптації у родині після перенесеної трагедії - втрати матері, а також сприяння щодо формування у дівчинки почуття власної гідності, адекватної самооцінки, самосвідомості. Відповідно до діючого законодавства, службі у справах дітей та сім`ї тимчасово влаштувати малолітню дитину [PERSON] у родину бабусі [PERSON] до прийняття рішення про встановлення відповідного статусу дитини. [PERSON] мешкає в окремій кімнаті, де є спальне місце, робочий куточок, шафа, тумбочки для речей особистого вжитку. У наявності одяг, взуття, засоби гігієни, канцелярське приладдя, навчальна, довідкова література тощо. Займається плаванням та відвідує спортивну секцію з гімнастики. (а.с. 10) Відповідно до висновку про стан здоров`я виданий КНП "Центр первинної медико- санітарної допомоги" Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області 29.10.2024 р., [PERSON] придатна до опікунства. (а.с. 11) Відповідно до довідки КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради № 262 від 25 листопада 2024 року [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває і за допомогою не зверталась. (а.с.17) Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" щодо [PERSON] відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості. (а.с. 15) Відповідно до довідки про доходи № 7757397209782785 [PERSON] отримує пенсію у розмірі 3820,11 гривень щомісяця. (а.с.18) Довідкою Центру «Благодар» від 21.11.2024 року підтверджено що [PERSON] отримує заробітну плату у розмірі 40836,08 гривень за 6 місяців. (а.с. 20) Як вбачається з характеристики з навчального закладу Славутицький ліцей, [PERSON] відвідує навчальний заклад з 5 класу. Зарекомедувала себе як вихована та дисциплінована учениця. На уроках уважна, активна. Бере активну участь у житті класу. Вивчає англійську мову, займається танцями, плаванням. Навчанням дитини цікавиться бабуся [PERSON] , спілкується з класним керівником, бере активну участь у вихованні. Батько участі не бере (а.с.42). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.09.2024 року № 24336 [PERSON] має заборгованість у розмірі 235261,50 гривень (а.с.34) Враховуючи положення ст. 3 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав єкрайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. 27 лютого 2025 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області прийнято рішення № 115 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] . Представником третіх осіб до канцелярії суду було подано висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27 лютого 2025 року № 115, згідно якого батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] не виконуює батьківських обов`язків, тому з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини [PERSON] , на належне виховання, рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, відповідно до ст. ст. 19, 150, 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 4). Досліджені письмові докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . З позовної заяви вбачається, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки [PERSON] . Він не цікавиться її станом здоров`я. Відповідач не спілкуються з дитиною, а саме в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Малолітнія [PERSON] вже біля року проживає разом з своєю бабусею [PERSON] , яка в свою чергу, самостійно займається її доглядом, вихованням та утриманням. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування . Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Як зазначено у ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч. 2 цієї статті, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. З матеріалів справи встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, яка по відношенню до неї є бабусею, вона піклуються про неї, утримує її, одягає, позивач створила всі необхідні умови для її комфортного проживання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] , позивача у справі, необхідно призначити опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] пребуває за кордоном у Польщі. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , суд виходить з того, що він є її батьком, офіційно не працює та постійного доходу немає. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров`я відповідача [PERSON] , оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальний стан, його працездатний вік, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, у розмірі 889 гривень щомісяця, починаючи з 03 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь матері в його утриманні. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд виходить з того, що він є його батьком, офіційно не працює та постійного доходу немає. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров`я відповідача [PERSON] , оскільки доказів іншого суду не надано, його матеріальний стан, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4, частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 гривень. За змістом ст.141 ЦПК України та ст.1 - 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір за майнову вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого звільнена позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved