Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Хомік Є.М. 08.05.2024 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якому заявила просила здійснити поділ майна подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2652237180000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: так, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 24 грудня 2010 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який 13 вересня 2022 року розірвано. У період шлюбу подружжям було укладено Договір про дольову участь у будівництві, серія та номер: 7, виданий 18.05.2016, видавник: видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки" / [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; Договір про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, серія та номер: б/н, виданий 26.01.2019, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ [PERSON] / [PERSON] ; Додаткова угода, серія та номер: 4, виданий 17.04.2020, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ [PERSON] ; Акт приймання передачі об`єкту нерухомості (квартири), серія та номер: б/н, виданий 20.10.2020, видавник: ТОВ "Концепт Груп Позняки"/ [PERSON] . Таким чином на ім`я [PERSON] подружжям у шлюбі було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2652237180000, Тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 36, житлова площа (кв.м): 14.1 (Інформація з Державного реєстру речових прав додається). Після розірвання шлюбу сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна подружжя, відтак, позивач звертається до суду з цим позовом. Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості 201-20240422- 0007684984 від 22.04.2024 вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 1 475 202,98 грн. Ухвалою від 10 червня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив підготовче засідання на 07 серпня 2024 року о 14 год. 30 хв.; установив відповідачу строк на подання відзиву. 24.06.2024 представник відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала відзив на позов, у якому заперечила позов повністю, просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна. У відзиві зазначила, що: 10.06.2024 Відповідачка отримала Ухвалу в застосунку Дія. 14.06.2024 представник Відповідачки, адвокат Сторожук В.А., ознайомилася із матеріалами справи, зокрема зі змістом позовної заяви та додатками до неї. У зв`язку із вищенаведеним, вважає за необхідне скористатися своїм процесуальним правом на подання відзиву, в строк, що встановлений судом в Ухвалі до 25.06.2024. Обставини справи та виклад заперечень: 1. Майно, щодо якого подано позовну заяву, не перебуває у власності Відповідачки. Відповідачка та Позивач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2010 р. по 13.09.2022 р., докази чого надані разом із позовною заявою. Позивачка була власницею нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] (далі - Квартира) (Підстава: Договір від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 р., копія якого додається). Право власності за Відповідачкою, як за власницею, на Квартиру було зареєстровано - 25.10.2022 р. (тобто Квартира набута Відповідачкою після розірвання шлюбу, та відповідно стала її особистою приватною власністю), що вбачається із поданих Відомостей з державного реєстру речових прав, долучених до позовної заяви. 16.01.2024 р. Відповідачка подарувала свою власну Квартиру новій власниці - [PERSON] , що підтверджується: - Договором дарування квартири від 16.01.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Моісеєвою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 80. - Витягом з Державного реєстру речових прав від 16.01.2024 р. № 362047366, що додаються до відзиву. Таким чином, підстави для подачі позовної заяви до [PERSON] , стосовно поділу майна, що їй не належить, відсутні. 2. Квартира, стосовно якої подана позовна заява, не є спільною сумісною власністю та не підлягає поділу. У своїй позовній заяві Позивач зазначає, що «За час перебування у шлюбі на ім 'я [PERSON] було придбано квартиру.....». Вищенаведене не відповідає реальним обставинам, адже за час перебування у шлюбі Позивачка лише отримала право вимоги та майнові права на Квартиру. Квартира, стосовно якої виник спір, була приватною власністю Відповідачки, адже остання отримала її на підставі безоплатного трьохстороннього Договору від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від. 18.05.2019 р.), та здійснила її державну реєстрацію, тобто отримала право власності -25.10.2022 р. Відповідно до умов п. 1.1. Договору, згідно зі ст.ст. 512, 520, 656 Цивільного кодексу України Сторони домовились частково відступити право вимоги та передати майнові права від [PERSON] Новому [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , що буде розташований разом із прибудинковою територією за адресою: [ADDRESS] . Звертає увагу суду, що Договір від 26.01.2019 р., не передбачав здійснення оплати зі сторони Відповідачки жодній зі Сторін Договору від 26.01.2019 р. (підтверджується самим умовами Договору та відповіддю на адвокатський запит ТОВ «КОНЦЕПТ ГРУП ПОЗНЯКИ» від 24.06.2024 р. №24/06-2024/1). Нормативно - правове обґрунтування. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, можливість звернення до суду з метою поділу майна подружжя, може бути пред`явлено лише у випадку, якщо це їх спільна сумісна власність, а з огляду на норми Сімейного кодексу України, спільна сумісна власність на майно вважається лише тоді, коли останнє набуте за час шлюбу. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Конструкція ст..60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Наголошує, що право власності набуте Відповідачкою вже після розірвання шлюбу із Позивачем. Факт того, що майнові права на Квартиру, що знаходилася в Об`єкті капітального будівництва, набуті Відповідачкою за час шлюбу - не мають значення для вирішення даної справи, адже майнові права по своїй суті вже відсутні, з моменту набуття права власності на Квартиру. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З огляду на те, що право вимоги та передача самих майнових прав до Відповідачки здійснювалося за безоплатним Договором, а сама реєстрація права власності (набуття речових прав на Квартиру) відбулася після розірвання шлюбу, підстави для задоволення позовної заяві - відсутні. Більш того, станом на день подачі позовної заяви, Квартира не перебуває у володінні Відповідачки. 24.06.2024 представник відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. подала зустрічний позов, у якому просила: 1). Визнати спільною сумісною власності майнові права на нерухоме майно, а саме: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а); - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін 130-130-а); - двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін 130-130-а); - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а); 2). В порядку поділу спільного сумісного майна, визнати за [PERSON] , 1/2 частину майнових витрат на: - двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а); - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін 130-130-а); - двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін 130-130-а); - однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а); 3). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину оціночної вартості: - двокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 939 729,94 грн; - однокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі1 147 966,97 грн; - двокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 801 250,32 грн; - однокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а) у розмірі 1 147 966,97 грн; 4). Припинити право спільної сумісної власності на вказане майно. На обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначила, що квартири придбані у шлюбі з відповідачем, тому вони є спільною сумісною власністю. Зокрема, зазначила, що в період шлюбу, Позивачка запропонувала чоловікові [PERSON] прийняти участь та організувати певний бізнес-проект, який полягав у тому, що вони (подружжя) знаходять забудовника, з яким укладають договір дольової участі, відповідно до якого усі Сторони мають певні права та обов`язки. 18 травня 2016 р. Відповідач та інші Вкладники, уклали із Забудовником ТОВ «Концепт Груп Позняки» Договір № 7 про дольову участь у будівництві. Так, Відповідач передає в спільну інвестиційну діяльність земельну ділянку площею 0, 1000 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:170:0003 та 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований на дані земельній ділянці під забудову, з метою отримання за результатами проекти квартир. Згідно п 1.1. Договір № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. Предметом цього Договору є зобов`язання та права Сторін по Будівництву Об`єкта на Земельній ділянці 1, 2 з метою отримання Сторонами у власність Об`єкта у частках, погоджених Сторонами, або вигоди в порядку та на умовах, визначених у Договорі. На сторінці 13 даного Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 p., міститься дозвіл Позивачки на продаж спільного майна (земельну ділянку площею 0, 1000 га, за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:170:0003 та 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований на дані земельній ділянці). За умовами вищенаведеного Договору № 7 від 18.05.2016р., та положеннями Додаткової угоди № 1 від 31.03.2017 р. до договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. та Додаткової угоди № 3 від 25.01.2019 р. до договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. [PERSON] отримує майнові права, зокрема на: 1. Двокімнатну квартиру [ADDRESS] -а. (за Додатковою угодою № 1 від 31.03.2017 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); 2. Однокімнатну квартиру [ADDRESS] -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); 3. Двокімнатну квартиру [ADDRESS] -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18 травня 2016 р.); 4. Однокімнатну квартиру [ADDRESS] -а. (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.). Таким чином, під час перебування у шлюбі, уклавши Договір № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. та Додаткових угод до нього, Відповідач отримав майнові права, на вищенаведені квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , які відповідно до чинного законодавства є спільною сумісною власністю. Однією із Квартир, що під час шлюбу із Позивачкою отримав Відповідач за Договором про дольову участь, була - Однокімнатна квартира [ADDRESS] (до змін була № 4), загальної площею 36 кв.м (до змін - 35, 73 кв.м.), за аресою: [ADDRESS] (далі - Квартира), право вимоги та передача майнових прав на яку, перейшло Позивачці під час їх шлюбу, згідно безоплатного Договору від 26.01.2019 р. про часткове відступлення права вимоги та передачу майнових прав на квартиру, які виникли на підставі договору № 7 дольової участі у будівництві від 18.05.2016 р., яку відповідач за первісним позовом вважає спільною сумісною власністю. Отже, є логічним та обґрунтованим, що майнові права на усі вищенаведені квартири, а саме [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю подружжя. Станом на день подачі даної зустрічної позовної заяви, за Відповідачем в реєстрі не зареєстровано жодної із вищенаведених Квартир, що скоріш за все спричинено укладанням Відповідачем із третіми особами Договорів про відступлення прав та передачу майнових прав, без участі Позивачки. 2. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 2 ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В статті 71 Сімейного кодексу України встановлені способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і вказано, що майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Можлива компенсація вартості за частку у майні одному з подружжя у разі його згоди. Згідно із ч. 2-3 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За вимогами ч. 1-2 ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Такий висновок узгоджується також із судовою практикою, а саме із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22), у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 686/9818/22 (провадження № 61-7788св23). Стягнення компенсації 1/2 вартості майнових прав на квартиру як ефективного способу захисту обґрунтовується тим, що частина п`ята статті 71 СК України не встановлює вимогу про обов`язкове внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на майно й отримання компенсації на свою користь заявляє позивач (правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 760/789/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14- 182цс21). Враховуючи наведені вище обставини. Позивачці належить на праві спільної сумісної власності майнові права на : - Двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 1 від 31.03.2017 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); - Однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.); - Двокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18 травня 2016 р.); - Однокімнатну квартиру [ADDRESS] (раніше до змін - 130-130-а.) (за Додатковою угодою № 3 від 25.01.2019 р. до Договору № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р.). Оціночна вартість К вартир є наступною: - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] , складає - 3 879 459, 89 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] , складає - 2 295 933,94 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] , складає - 3 602 500, 65 грн. - Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості оціночна вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] , складає - 2 295 933, 94 грн. Достеменна кількість квартир, їх точна площа, поверховість, майнові права на які отримав Відповідач за час перебування у шлюбі, за Договором № 7 про дольову участь у будівництві від 18.05.2016 р. Позивачці не відома, а тому адвокатом Олєйніковою Т.В. було направлено адвокатський запит № 12 від 24.06.2024 р. до Забудовника ТОВ «Концепт Груп Позняки», задля уточнення інформації, що є важливою для вірного розгляну даної прави. Враховуючи, що із правовою позицією Відповідача вийшло ознайомитися 14.06.2024 p., а строк визначений Ухвалою про відкриття провадження по справі № 753/9270/24 на подачу відзиву (що є строком подачі зустрічного позову) спливає 25.06.2024р., тобто 10 днів, серед яких є вихідні. Вказаний строк для підготовки відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви - є стислим, та унеможливлює зібрати усі необхідні докази. Враховуючи вищенаведене, повідомила суд, що документи, зокрема відповідь на адвокатський запит № 12 від 24.06.2024 р. та інші документи, будуть надані після їх отримання. Ухвалою від 07.08.2025 суд прийняв зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Відклав проведення підготовчого судового засідання до 14 год. 30 хв. 01.10.2024. 01.10.2024 представник Позивача адвокат Хомік Є.М. подала заяву «Про збільшення розміру позовних вимог», у якій просила прийняти цю заяву і включити до предмету спору транспортний засіб, що придбаний на ім`я [PERSON] у період перебування сторін у шлюбі: FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації 22.06.2016. На обґрунтування зазначила наступне. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 24.12.2010 по 13.09.2022, докази чого подані разом із позовною заявою. Позивач, звертаючись до суду, посилався на факт набуття подружжям у власність певного майна та просив суд здійснити поділ цього майна шляхом визнання за позивачем за первісним позовом права власності на 1/2 частку майна. Разом з тим, відповідно до інформації, що надана Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) у відповідь на адвокатський запит, з`ясувалося, що подружжя набувало право власності й на інше майно, яке не було заявлено до поділу у первісній позовній заяві. Так, на ім`я [PERSON] , [INFO] зареєстровано транспортний засіб, який є об`єктом спільної власності подружжя, як такий, що придбаний у період перебування у шлюбі: FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації 22.06.2016. Судовий збір при зверненні до суду позивачем за первісним позовом було сплачено у максимальному розмірі для вимог про поділ майна подружжя - 9 084 грн. Не змінюючи підстав позову, представник Позивача адвокат Хомік Є.М.у цій заяві просить - здійснити поділ майна подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2652237180000, тип об`єкта: квартира, однокімнатна, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м.) 36, житлова площа (кв.м.): 14.1, та право власності на 1/2 частку транспортного засобу FIAT SCUDO, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.3, номер кузова [NUMBER] . В судовому засіданні 01.10.2024 Позивача адвокат Павленко С.О. підтримав цю заяву, представник Відповідачки адвокат Олєйнікова Т.В. заперечувала стосовно прийняття від Відповідача Заяви про збільшення позовних вимог та зазначала, що суд не вправі розглядати і приймати таку заяву як заяву про зміну предмета позову, оскільки представник Позивача назвав її Заявою про збільшення позовних вимог, а не Заявою про заміну предмету позову. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 01.10.2024, суд,

Outcome: dismissed