Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] , через свого представника адвоката Мотельчук Юлію Ігорівну звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, Акціонерне товариство "Універсал Банк", про визнання припиненими зобов`язання за договором про надання банківських послуг та розірвання договору, в якій просила суд визнати припиненими зобов`язання [PERSON] за договором про надання банківських послуг " Моnоbаnk " від 27 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством "Універсал Банк" на поточний рахунок [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платна картка [NUMBER] , а також розірвати договір про надання банківських послуг "Моnоbаnk" від 27 січня 2020 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством "Універсал Банк" на поточний рахунок [NUMBER] . В обґрунтування позову представник зазначила, що 27 січня 2020 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву банківських послуг "Моnоbаnk". За умовами укладеного Договору позивач отримала кредит у розмірі 35\~000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платна картка [NUMBER] . Представник вказала, що АТ "Універсал Банк" у жовтні 2022 року звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] боргу за Договором про надання банківських послуг Моnоbаnk від 27 січня 2020 року станом на 07 грудня 2021 року у розмірі 67\~139,90 грн, а також 2481,00 грн судового збору, який був задоволений рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2022 р. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.03.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час розгляду апеляційної скарги судом було встановлено, що на день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у [PERSON] була відсутня заборгованість за кредитним договором. Представник позивача також зазначила, що 01.06.2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку направила відповідачу поштове відправлення № 5401711661142 із заявою про закриття поточного рахунку [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Monobank № [NUMBER] . За відомостями поштового оператора "Укрпошта" відправлення №5401711661142 отримане адресатом 09.06.2023 року. На час подання позовної заяви, поточний рахунок [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Monobank № [NUMBER] не закритий, результати розгляду заяви про закриття рахунку позивачу не відомі. Посилаючись на викладене, а також вимоги законодавства щодо безумовного права позивача, як клієнта банку, на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку, просила суд визнати припиненими зобов`язання за договором про надання банківських послуг та розірвати договір з відповідачем, укладений 27.01.2020 року. Ухвалою суду від 26.07.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та вважав, що позов поданий з метою ухилення від взятих на себе зобов`язань. Міркував, що на дату підписання Анкети-заяви 27.01.2020 року позивачка вже отримала у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг, з усіма переліченими документами ознайомлена та має їх примірники. Відповідно вважав, що банком було дотримано всіх встановлених вимог, що стосуються договору про надання фінансових послуг. Оскільки Договір про надання банківських послуг, укладений між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] є правомірним, тому вважав, що [PERSON] своєю Анкетою-заявою приєдналася до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк» та відповідно була ознайомлена з підрозділом 4. «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» п.п.12.1 «Паспорт споживчого кредиту «Картка Monobank» п.12 «Додатки» Розділу II Умов і Правил, згідно з якими процентна ставка, відсотків річних становить: Пільгова процентна ставка: 0,00001%, Базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних); тип процентної ставки: фіксована; Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 46,7%. Через це вважав правомірними вимоги банку щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому вважав, що у позивача перед відповідачем існує непогашена заборгованість за кредитним договором від 27.01.2020 станом на 11.09.2023 р. в розмірі 21\~340,61 грн. В судове засідання призначене на 12.03.2025 сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Мотельчук Ю.І. надала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, вимоги позовної заяви підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник відповідача у додаткових поясненнях, надісланих через підсистему «Електронний суд» вважав, що вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню, оскільки позивач фактично визнає укладення договору, який просить розірвати, та визнає факт отримання кредитних грошових коштів у банку, а тому вона зобов`язана їх повернути зі сплатою процентів за користування ним. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги висновки постанови ВС, суд вважає за можливе скласти повний текст рішення датою пізніше, ніж було відбулося судове засідання у яке не з`явилися\~ всі учасники цієї справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, доходить наступного висновку. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому,\~в порядку\~цивільного судочинства,\~виходячи із\~його загальних\~засад про\~неприпустимість свавільного\~втручання у\~сферу особистого\~життя людини;\~судовий захист\~цивільного права\~та інтересу;\~справедливість,\~добросовісність та\~розумність,\~перш за\~все регулюються\~особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України). З матеріалів\~справи убачається,\~що 27 січня 2020 року між АТ\~«Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якого АТ «Універсал Банк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору від 27.01.2020 р., АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 07.12.2021 року в сумі 67 139,90 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 67 139,90 грн.; \~ \~ \~ \~заборгованість за пенею 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2022 року, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи № 488/1585/22, позов АТ «Універсал Банк» був задоволений, стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Моnоbаnk від 27.01.2020 року, станом на 07.12.2021 р., на загальну суму 67 139.90 грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 67 139.90 грн. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.03.2023 р., за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] , рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказане рішення апеляційною інстанцією було обґрунтовано тим, що надані АТ «Універсал Банк» документи, зокрема, копія анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 27 січня 2020 року, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи чорної картки monobank, не підтверджують наявність між сторонами домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, а також наявність заборгованості у розмірі, визначеному позивачем. Зазначено, що ані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, ані Тарифи чорної картки monobank не містили підпису позичальника [PERSON] . Сама заява [PERSON] не містила жодних відомостей про розмір процентів за користування кредитними коштами, а тому у АТ «Універсал Банк» не було підстав для нарахування та стягнення відсотків з [PERSON] за користування кредитним коштами. Під час\~розгляду Миколаївським\~апеляційним судом\~було встановлено,\~що з\~наданого Банком\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором від\~27\~січня 2020\~року [PERSON] \~нараховані та\~списані проценти\~за користування\~кредитними коштами\~на загальну\~суму 21\~877\~грн 35\~коп.\~Оскільки сторони\~у кредитному\~договорі не\~передбачили нарахування\~та стягнення\~з позичальника\~процентів,\~з огляду\~на заперечення\~останнього про\~узгодження умов\~договору щодо\~сплати процентів,\~то дії\~Банку щодо\~їх нарахування\~та стягнення\~були визнані\~такими,\~що порушили\~умови договору.\~Тому вказана\~сума була\~зарахована на\~погашення тіла\~кредиту.\~Із виписки\~про рух\~коштів по\~рахунку було\~встановлено,\~що станом\~на 14\~грудня 2022\~року (день\~ухвалення оскаржуваного\~судового рішення)\~ [PERSON] \~з 27\~січня 2020\~року здійснено\~витрати коштів\~на суму\~1\~226\~236,52\~грн.\~При цьому\~з цієї\~суми підлягала\~вирахуванню списана\~загальна сума\~на погашення\~процентів,\~які не\~узгоджено сторонами\~за умовами\~укладеного договору\~-\~ 21\~877,35\~грн.\~та списана\~30\~серпня 2022\~року сума\~нарахування судових\~витрат у\~розмірі 2\~481\~грн.\~Отже, сума витрат становила 1\~201\~877,17 грн. Сума зарахувань за наданим рахунком складала 1\~202\~982,09 грн. За такого, суд дійшов висновку, що на день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у [PERSON] була відсутня заборгованість за кредитним договором від 27 січня 2020 року. Вказана постанова Миколаївського апеляційного суду набрала законної сили 20.03.2023 р., оскаржена у касаційному порядку сторонами не була. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заперечуючи проти задоволення вимог позивача [PERSON] про визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором від 27.01.2020 р. та розірвання договору, відповідач, АТ «Універсал Банк», фактично висловлює свою незгоду з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами щодо узгодженості між сторонами умов щодо встановлення відсотків за користування кредитними коштами. Заперечує проти розірвання укладеного з позивачем договору про надання банківських послуг від 27.01.2020 р., посилаючись на те, що позивач має непогашену заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, з такими доводами відповідача суд погодитися не може. Так, постановою Миколаївського апеляційного суду було встановлено, що у анкеті-заяві\~позичальника від\~27\~січня 2020\~року,\~підписаній сторонами,\~відсутні умови\~договору про\~встановлення відповідальності\~у вигляді\~процентів за\~користування кредитними\~коштами.\~ Оскільки сторони у кредитному договорі не передбачили нарахування та стягнення з позичальника процентів, тому дії Банку щодо їх нарахування та стягнення є такими, що порушують умови договору. У вступній частині Анкети-заяви від 27.01.2020 р. [PERSON] просила АТ «Універсал Банк» відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні. У пункті 9 вказаної Анкети підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. Згідно з частиною другою статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до положень статей 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Позивач звертався до відповідача із заявою про закриття поточного рахунку № [NUMBER] у зв`язку з повним погашенням заборгованості проте, банк відповіді на заяву не надав, рахунок не закрив. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно з \~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Відповідно до положень статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. З урахуванням того, що судом апеляційної інстанції у постанові від 20.03.2023 р. було встановлено відсутність заборгованості за поточним рахунком, відкритим на підставі Анкети-заяви [PERSON] від 27.01.2020 р., а також безпідставність вимог АТ «Універсал Банк» щодо нарахування заборгованості по процентах за користування кредитним коштами, суд доходить висновку про безпідставність нарахування відсотків за користування кредитним коштами за договором від 27.01.2020 р. та наявність підстав для задоволення позову [PERSON] щодо визнання припиненим зобов`язання позивача за договором від 27.01.2020 р., укладеного з АТ «Універсал Банк». Що стосується вимог позивача про розірвання договору про надання банківських послуг "Моnоbаnk" від 27 січня 2020 року, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При розгляді справи, судом не встановлено істотних порушень відповідачем умов договору банківського обслуговування, а позивачем не доведено те, що такі порушення мають місце і вони позбавили його того, на що він розраховував при укладенні договору. З цих підстав, враховуючи умови укладеного договору про надання банківських послуг, суд вважає правильним відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про розірвання договору про надання банківських послуг від 27.01.2020 р. Частинами 1 та\~3\~статті 13 ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~цього\~Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, вивчених судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial