Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У грудні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовну заяву мотивує тим, що [PERSON] є власником легкового автомобіля марки SKODA. 23 жовтня 2023 року між сторонами було укладено Договір №23/10 прокату легкового автомобіля, згідно з п. 1.1 якого Позивач передав Відповідачу, а Відповідач прийняв у строкове платне користування вищезазначений автомобіль. Того ж дня, 23 жовтня 2023 року, між сторонами було підписано Акт приймання-передачі легкового автомобіля, п. 4 якого підтверджено передачу автомобіля Відповідачу у технічно справному стані та без будь-яких пошкоджень. 19 січня 2024 року о 19 год. 17 хв. у м. Києві на пр-ті Ак. Палладіна Відповідач, керуючи автомобілем SKODA RAPID д.н.з. [NUMBER] , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з автомобілями «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER] та «Ssang Yong» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року у справі №759/3021/24 встановлено, що на момент вчинення ДТП 19 січня 2024 року відповідач перебував у стані наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Відповідач 23 січня 2024 року надав письмову розписку, в якій визнав свою вину у завданні матеріальної шкоди позивачу та зобов`язався відшкодувати витрати на ремонт автомобіля в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, проте свого зобов`язання не виконав. Позивач здійснив відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого становить 87 696 грн. 00 коп. Позивач, посилаючись на вину відповідача у пошкодженні його автомобіля, просить стягнути з останнього завдану матеріальну шкоду в розмірі 87 696 грн. 00 коп. та судові витрати понесені позивачем. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власником легкового автомобіля марки SKODA, моделі RAPID, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим ТСЦ 8041 23.03.2023 року. 23 жовтня 2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір №23/10 прокату легкового автомобіля, за умовами якого Позивач передав відповідачу у строкове платне користування вищезазначений автомобіль. 23 жовтня 2023 року, між сторонами було підписано Акт приймання-передачі легкового автомобіля, яким підтверджено передачу автомобіля відповідачу у технічно справному стані та без пошкоджень. Відповідно до п. 3.3.6 договору прокату, відповідач зобов`язався забезпечити збереження автомобіля з моменту його отримання до моменту повернення позивачу. Пункт 4.5 договору прокату передбачає обов`язок Відповідача повернути автомобіль після закінчення строку прокату у справному технічному стані з урахуванням нормального зносу. 19 січня 2024 року о 19 год. 17 хв. у м. Києві на пр-ті Ак. Палладіна Відповідач, керуючи автомобілем SKODA RAPID д.н.з. [NUMBER] , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з автомобілями «SKODA OCTAVIA» д.н.з. [NUMBER] та «Ssang Yong» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобіль Позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №720378 від 19.01.2024 року. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у справі №759/2166/24, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підтвердження факту та характеру пошкоджень позивачем надано оптичний диск з фотографіями з місця ДТП та фотографіями пошкоджень автомобіля. Відповідач 23 січня 2024 року надав письмову розписку, в якій визнав свою вину у завданні матеріальної шкоди позивачу та зобов`язався відшкодувати витрати на ремонт автомобіля в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. З метою врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію від 03.06.2024 з вимогою про сплату 100 000 грн., яка була повернута позивачу за закінченням терміну зберігання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач здійснив відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого становить 83 696 грн. 00 коп., що підтверджується Актом виконаних робіт №АК-0009583 від 05.06.2024, Актом прийому-передачі № 66 638 від 08.02.2024, договором №26/02/2024-1 від 26.02.2024 з додатком, рахунком на оплату №2602/24-1 від 26.02.2024 та актом наданих послуг №2802/24-1 від 28.02.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є, зокрема, автомобіль, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки на момент ДТП Відповідач керував автомобілем Позивача на підставі договору прокату, дія цієї норми поширюється на спірні правовідносини. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у справі №759/2166/24 встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що безпосередньо призвело до ДТП та пошкодження автомобіля Позивача. Вказана постанова є обов`язковою для суду відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України в частині встановлення фактів вчинення адміністративного правопорушення та вини особи. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями Відповідача та завданою Позивачу шкодою підтверджується сукупністю досліджених доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та фотографіями пошкоджень автомобіля. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даному випадку позивачем надано підтвердження фактично здійснених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля, які є прямими збитками, завданими неправомірними діями відповідача. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено факт завдання матеріальної шкоди автомобілю, що належить позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 січня 2024 року за участю відповідача, який керував цим автомобілем на підставі договору прокату. Розмір завданої матеріальної шкоди, встановлений на підставі наданих позивачем доказів, зокрема актів виконаних робіт, рахунків-фактур та інших документів, що підтверджують витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, становить 83 696 (вісімдесят три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок. Суд вважає вказану суму доведеною та обґрунтованою. Щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторону, на користь якої ухвалено рішення суду. Оскільки позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню, сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Відповідача. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 58325,00 грн., суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги; 2) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт; 3) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес; 4) майновим станом сторони. У даній справі розгляд відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмового провадження), що об`єктивно зменшило обсяг необхідної участі представника позивача у судових засіданнях. Враховуючи це, а також критерії співмірності витрат на правничу допомогу, встановлені ст. 137 ЦПК України, суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу надмірною та такою, що підлягає частковому задоволенню у розумному та обґрунтованому розмірі. Суд, враховуючи надані документи щодо понесених витрат (орієнтовний розрахунок) та обсяг наданих послуг, вважає обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Outcome: partial