Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 117 382,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6845340. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 10 000,00 грн строком на 105 днів. (пп. 1.2, 1.3 Договору). 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 29012024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 35 815,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 10 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 25 815,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 6845340 в розмірі 35 815,00 грн. 08.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10351-11/2023 та кредитний договір № 10358-11/2023. На підставі договору № 10351-11/2023 відповідач отримав суму 3 000,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 2,50% в день. (пп. 1.1, 1.2, 1.3 Договору). 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 21032024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за договором № 10351-11/2023 у сумі 13 125,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 125,00 грн, за договором № 10358-11/2023 у сумі 13 125,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 125,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 10351-11/2023 в розмірі 13 125,00 грн та за кредитним договором № 10358-11/2023 в розмірі 13 125,00 грн. 30.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1099847. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 6 300,00 грн строком на 350 днів з стандартною процентною ставкою 2,00% в день (пп. 1.2, 1.3 Договору). 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 27062024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 36 792,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 6 300,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 30 492,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 4099847 в розмірі 36 792,00 грн. 04.11.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02029-11/2023. На підставі зазначеного договору відповідач отримав суму 3 000,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 2,50% в день (пп. 1.1, 1.2, 1.4.1 Договору). 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023. 28.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 28052024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за договором № 02029-11/2023 у сумі 18 525,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 15 525,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 02029-11/2023 в розмірі 18 525,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Відповідач у відзиві заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що кредитні договори укладені в електронній формі через мобільний додаток, підписані з використанням особистого кабінету без фізичного надання облікових даних та підписання договорів у паперовій формі. Це дає підстави вважати, що договори могла підписати інша особа, яка мала доступ до її мобільного телефону. Позивач у період з січня по липень 2024 року підписав факторингові договори з позикодавцями, набувши право вимоги до неї за кредитними договорами, які вона не укладала та не підписувала. З листопада 2023 року відповідач почала отримувати повідомлення від знайомих з проханням повернути кошти, які вони надали їй у борг. Повідомлення надходили з її мобільного номеру без голосових повідомлень, хоча особисто вона їх не відправляла. Згодом почали надходити телефонні дзвінки з вимогою повернення коштів за кредитними договорами, яких вона не укладала. Вона встановила, що її телефон був використаний знайомим, [PERSON] , для отримання онлайн кредитів. Кошти вона не отримувала. 20.12.2023 усім мікрофінансовим організаціям було надіслано адвокатські запити з інформацією про те, що вона особисто онлайн кредити не брала, кошти не отримувала та проханням скасувати заборгованість. Документи знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 12024100050000746. 04.03.2024 відповідач звернулася до Національної поліції України із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 05.03.2024 слідчий відділ Оболонського управління поліції в м. Києві відкрив кримінальне провадження № 12024100050000746 за фактом шахрайського заволодіння коштами фінансових організацій шляхом оформлення онлайн кредитів невстановленою особою, яка видавала себе за [PERSON] 15.03.2024 її було допитано як потерпілу у кримінальному провадженні. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024100050000746 від 04.03.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України триває. Проводяться слідчі дії для встановлення осіб, які шахрайським шляхом заволоділи коштами фінансових організацій через оформлення онлайн кредитів. Після завершення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності, відповідач має намір оскаржити кредитні договори, як недійсні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 19.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6845340 про надання коштів в розмірі 10 000,00 грн строком на 105 днів. (пп. 1.2, 1.3 Договору). 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 29012024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 35 815,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 10 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 25 815,00 грн. Таким чином відповідач, за твердженням позивача, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 6845340 в розмірі 35 815,00 грн. 08.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10351-11/2023 та кредитний договір № 10358-11/2023 про надання коштів в розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 2,50% в день. (пп. 1.1, 1.2, 1.3 Договору) та про надання коштів в розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 2,50% в день. (пп. 1.1, 1.2, 1.3 Договору). 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 21032024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за договором № 10351-11/2023 у сумі 13 125,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 125,00 грн, за договором № 10358-11/2023 у сумі 13 125,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 125,00 грн. Таким чином відповідач, за твердженням позивача, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 10351-11/2023 в розмірі 13 125,00 грн та за кредитним договором № 10358-11/2023 в розмірі 13 125,00 грн. 30.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1099847 про надання коштів в розмірі 6 300,00 грн строком на 350 днів з стандартною процентною ставкою 2,00% в день (пп. 1.2, 1.3 Договору). 27.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 27062024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за вищевказаним договором у сумі 36 792,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 6 300,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 30 492,00 грн. Таким чином відповідач, за твердженням позивача, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 4099847 в розмірі 36 792,00 грн. 04.11.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02029-11/2023 про надання коштів в розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів з процентною ставкою 2,50% в день (пп. 1.1, 1.2, 1.4.1 Договору). 03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023. 28.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу 28052024, відповідно до умов якого, останнє отримало право вимоги за договором № 02029-11/2023 у сумі 18 525,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою - 3 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 15 525,00 грн. Таким чином відповідач, за твердженням позивача, має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 02029-11/2023 в розмірі 18 525,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань з повернення грошових коштів за кредитним договором № 6845340 від 19.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 35 815,00 грн. За кредитним договором № 10351-11/2023 від 08.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 13 125,00 грн. За кредитним договором № 10358-11/2023 від 08.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 13 125,00 грн. За кредитним договором № 4099847 від 30.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 36 792,00 грн. За кредитним договором № 02029-11/2023 від 04.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 18 525,00 грн. Разом з тим, позивачем не було надано жодних первинних документів, які б засвідчили, що відповідачу по справі [PERSON] згідно з договорами № 6845340 від 19.10.2023, № 10351-11/2023 від 08.11.2023, № 10358-11/2023 від 08.11.2023, № 4099847 від 30.10.2023, № 02029-11/2023 від 04.11.2023. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 2 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором позики (кредиту). Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором позики (кредиту), та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором позики (кредиту) - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, також зазначено: «Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу». Однак доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позивач не надав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові не є первинними документами, які підтверджують отримання коштів, користування ними, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Отже, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] . За вказаних обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами № 6845340 від 19.10.2023, № 10351-11/2023 від 08.11.2023, № 10358-11/2023 від 08.11.2023, № 4099847 від 30.10.2023, № 02029-11/2023 від 04.11.2023. За вказаних обставин, а саме у зв`язку з недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов згаданого договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог. Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed