Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив: \~ \~ \~ \~Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою площею 0,0599 га., кадастровий номер 5122782600:01:002:3321, яка розташована за адресою: [ADDRESS] \~ \~ \~ \~Вилучити у [PERSON] , 1975 року народження земельну ділянку площею 0,0599 га., кадастровий номер 5122782600:01:002:3321, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У обґрунтування позову зазначила, що вона отримала вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Після отримання спадщини, вона сплатила заборгованість по членським внескам за минулі роки у загальному розмірі 45000,00 грн. На земельній ділянці розташований садовий будинок на який відсутні правовстановчі документи. Зазначає, що через військову агресію російської федерації проти України, вона рідко відвідувала садовий будинок, однак згодом з`ясувалось, що відповідач по справі без законних на те підстав самовільно зайняв її власність та стверджує, що зазначений будинок він придбав, що не відповідає дійсності. На даний час відповідач по справи чинить їй перешкоди у користуванні власністю, шляхом перешкоджання проходу на земельну ділянку та вільного розпорядження своєю власністю, у зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відзиву на позов чи заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Представник Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник ОС «Степове» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 2ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повторно не з`явився у судове засідання, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі 13.02.2021 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0599 га., кадастровий номер 5122782600:01:002:3321, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Аналогічні відомості містяться у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244277478. З відповідей голови ОС «Степове», встановлено, що [PERSON] є членом ОС «Степове» та володіє на праві власності земельною ділянкою [ADDRESS] . Наразі у неї виник конфлікт із [PERSON] , який безпідставно зайняв її садовий будинок та земельну ділянку, на звільнення земельної ділянки у добровільному порядку - [PERSON] не реагує. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера, [PERSON] сплачувала членські внески та заборгованість за по членським внескам в ОС «Степове» за земельну ділянку № [NUMBER] а за період з вересня 2022 року по вересень 2024 року. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що [PERSON] належить земельна ділянка на праві власності та вона, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Ухвалюючи рішення, суд зазначає, що в ході розгляду справи судовим не встановлено, а відповідачем не надано жодного доказу про те, що [PERSON] володіє земельною ділянкою на підставах встановлених Законом. Суд зазначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів п.6 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правилами статей 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цивільне законодавство України визначає, що одним із способів захисту права власності є негаторний позов. Згідно із частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 у справі 653/1096/16-ц, серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2021р. по справі 906/554/18. Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2020р. у справі №911/1659/19. Згідно зі змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином із вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265, ЦПК України, 316-317,391 ЦК України, суд,-

Outcome: approved