Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

У липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 14 жовтня 2023 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] 14.10.2023 року, уклали шлюб. Відповідно до свідоцтв про народження дітей, в графі "батько" [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зазначений відповідач [PERSON] . На час звернення до суду шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач проживає окремо, не приймає участі в утриманні дітей. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей та добровільних витрат , пов`язаних з утриманням, хоча має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, відповідач не приймає участі у вихованні дітей. Самостійно позивачка не має змоги забезпечити трьох неповнолітніх дітей всім необхідним. Всі її спроби домовитися з відповідачем стосовно утримання дітей є невдалими. Діти сторін по справі з метою всебічного розвитку, відвідують музичну школу та гуртки, що потребує додаткового фінансування. Вважає, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки відомостей про його доходи відсутні, позивачка просить стягувати із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 3500,00 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. 24 січня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Пугача С.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить поновити строк на подання відзиву, визнавши, що він пропущений з поважних причин. В своїх поясненнях представник відповідача посилався на те, що відповідач [PERSON] перебуває на службі в лавах Збройних сил України за межами Полтавської області. Про існування даної справи відповідач дізнався безпосередньо перед укладенням договору про надання правничої допомоги. Документи для відповідача були отримані представником у суді 20.01.2025. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на трьох неповнолітніх дітей по 3500,00 грн., у загальному розмірі 10500,00 грн. Відповідача станом на теперішній час сплачує аліменти на двох дітей у розмірі 1/4 частини його доходів, у загальному розмірі 1/2 частки його доходу, де стягувачами є [PERSON] та [PERSON] . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. За повідомленням відповідача [PERSON] середньомісячний розмір його грошового забезпечення становить 38000,00 гривень. Враховуючи, ту обставину, що двома судовими рішеннями з відповідача вже стягуються аліменти на двох дітей по 1/4 частці на кожну дитину, вважає, що виконати рішення суду про стягнення 10500,00 грн. на трьох дітей не можливо. Вважає, обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав та інтересів не ефективним, оскільки у випадку задоволення позову, який буде суперечити законодавству України, на стадії виконання судових рішень не призведе до стягнення аліментів на її дітей у тому розмірі, який вона просить задовольнити. Крім того, ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у цій справі, у той спосіб і в тому розмірі, який просить задовольнити позивачка, може призвести до порушення законних прав та інтересів ще двох стягувачів у виконавчих провадженнях. Враховуючи вищезазначене представник позивача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с. 63-66). 24 січня 2024 року представником відповідача адвокатом Пугачем С.В. направлено на адресу суду заяву, про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійної вимоги щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] (а.с. 67-68). Ухвалою суду від 24 січня 2025 року, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійної вимоги щодо предмета спору: [PERSON] , місце проживання особи: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий та [PERSON] , місце проживання особи: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (а.с. 90). 12 лютого 2025 року від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких остання зазначила, що відповідач [PERSON] дійсно сплачує аліменти на спільну їхню дитину у розмірі 1/4 частки його доходів. Вона сама виховує дитину з інвалідністю. Знаходяться на обліку в Національній дитячій спеціалізованій лікарні "Охматдит", де у віці 11 місяців її дочці було зроблено операцію. Уже 9 років вони постійно їздять на консультації до м. Києва. Так як третя особа сама не працює, а її дочка знаходиться на її утриманні, аліменти на дитину вона відкладає на операцію, яка необхідна її дочці найближчим часом. Вона проти, щоб рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07.11.2018 року переглядалося, так як вважає, що у випадку задоволення позову позивачки [PERSON] буде порушено право її дитини з інвалідністю на отримання аліментів у тому розмірі, який визначено судовим рішенням. Вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити (а.с. 117-118). В судовому засіданні представник відповідача адвокат Пугач С.В. просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, у своїх поясненнях посилався на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися (а.с. 160,162), представник позивача на адресу суду через систему "Електронний суд" направила заяву про проведення судового засідання, яке призначено на 18.04.2025 без участі позивача та її представника. Зазначила, що позов підтримують та наполягають на його задоволенні (а.с. 182). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання за його відсутності до суду не подавав (а.с. 165). Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання за її відсутності до суду не подавала (а.с. 163). Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання за її відсутності до суду не подавала, направила до суду письмові пояснення (а.с. 161). Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 14 жовтня 2023 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 31 (а.с. 3). Сторони по справі мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія [NUMBER] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 30 (а.с. 4), дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія [NUMBER] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 36 (а.с. 5), дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно, серія [NUMBER] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.05.2024 року, актовий запис № 10 (а.с. 6). Батьком дітей є відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданої інформації ГУ ДПС в Полтавській області від 08.10.2024, за період з І кварталу 2023 по ІІ квартал 2024, [PERSON] має загальну суму доходу за звітний (податковий) період становить 126783,93 грн. (а.с. 38-39). Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38675415 від 04.07.2013 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Глобинського районного управління юстиції Закржевським Ю.В., на підставі виконавчого листа № 527/310/13 виданого 27.06.2013 Глобинським районним судом, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 111). Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Глобинським відділом державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі полтавської області за № 5067/24.2-30 від 05.02.2024 року, зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 527/996/24 виданого 27.06.2013 Глобинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , заборгованість станом на 01.03.2024 року відсутня, згідно заяви стягувача (а.с. 112). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області 26.11.2014 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.\~122). Відповідно до заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 07.11.2018 року, з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дати подачі позову 31.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 123-124). В матеріалах справи маються копія консультативного висновку спеціаліста № 13 Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансера від 29.01.2016 року та копія медичних документів Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" (консультація провідних спеціалістів № md_963993 від 28.11.2023, відповідно до яких дитині [PERSON] , [INFO] , встановлені медичні діагнози (а.с. 120-121). Відповідно до довідки з військової частини [NUMBER] за № 159 від 24.01.2025, [PERSON] , дійсно проходить військову службу у даній військовій частині, за період з серпня 2024 по грудень 2024 сума фактично отриманого грошового забезпечення становить 145444,50 грн. (а.с. 137). Відповідно до довідки з військової частини [NUMBER] за № 405 від 19.02.2025, [PERSON] , дійсно проходить військову службу у даній військовій частині, за період з серпня 2024 по січень 2025 сума фактично отриманого грошового забезпечення становить 173336,07 грн. (а.с. 168). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні позивача. Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів із відповідача. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину (дітей) не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України (висновок Верховного Суду України у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17). Також суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень; працездатних осіб 3028 гривень. При цьому суд виходить з того, що визначений державою рівень прожиткового мінімуму явно не відповідає фактичним витратам на дитину відповідного віку та є значно вищим, що вимагає від батьків нести більші витрати на утримання дитини та докладати зусиль для пошуку коштів на забезпечення фактичного необхідного рівня проживання дитини. Водночас обов`язок забезпечувати дітей покладено на обох батьків і тимчасова відсутність роботи одного із них, або низький рівень доходу, не може бути підставою для порушення інтересів дитини, а також для покладання на іншого з батьків обов`язку повністю самостійно утримувати дитину, з урахуванням дійсних необхідних витрат на розвиток, навчання, харчування, одяг, ліки та відпочинок дитини. При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, з нього на даний час стягуються аліменти на утримання двох його неповнолітніх дітей від попередніх шлюбів по 1/4 частці на кожну дитину, офіційно перебуває на службі у Збройних силах України, обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей у розмірі, необхідному для забезпечення гармонійного їх розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 липня 2024 року, та до досягнення дітьми повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дітей, а також відповідає обов`язку батька на утримання дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial