Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташованої на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлій на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року. Мотивував позовні вимоги тим, що його батьку [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, належала земельна частка (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташована на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [INFO] [PERSON] вказана земельна ділянка фактично успадкована його дружиною (матір`ю позивача) [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] його матір [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла вказана земельна ділянка. Вказав, що померлі батьки проживали за адресою [ADDRESS] , що фактично співпадає з його зареєстрованим місцем проживання за адресою [ADDRESS] . Інші спадкоємці за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] відсутні. Вказав, що він звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак останнім усно відмовлено у видачі такого з огляду на втрату сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218 від 20.05.1997 року чинності згідно постанови КМУ № 801 від 12 жовтня 1995 року. Враховуючи те, що в позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10 червня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 28 червня 2024 року позивачем [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Судове засідання 30 жовтня 2024 року о 09 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 29 січня 2025 року о 11 год. 30 хв. 31 жовтня 2024 року та 29 січня 2025 року позивачем [PERSON] подано клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Ухвалою від 29 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 16 квітня 2025 року не з`явились усі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак у вказаний день позивачем [PERSON] подано клопотання, згідно мотивів якого позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. З письмової згоди позивача, суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03 червня 1965 року, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 1997 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6218, виданого 20.05.1997 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА № 262 від 23.05.1997 року, [PERSON] надано право на земельну частку (пай) площею 1,15 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташованої на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 травня 2009 року Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з довідки № 79, виданої 18 квітня 2024 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з яким на день його смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] . За правилами\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Зі змісту\~ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено, що матір позивача [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляла про відмову від неї та постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено з довідки № 80, виданої 18 квітня 2024 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з якою на день її смерті не проживали і не були зареєстровані інші особи. Водночас, як вбачається з мотивів позовної заяви, позивач [PERSON] вказує, що на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляв про відмову від неї та постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на день смерті проживала разом із позивачем за адресою [ADDRESS] , суду не надано. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed