Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказав, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , а матір?ю є [PERSON] . Мати дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків, починаючи з 27.12.2017 року, проживає окремо від позивача та дітей, відповідно до Розпорядження Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області №295, яким визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , за адресою позивача: [ADDRESS] та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Дані обставини підтверджуються довідками про участь батьків учнів у шкільному житті №3 та №2 від 13.01.2025р. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На даний час позивач працевлаштований та працює у СТОВ Науково-виробнича фірма «Генезис -Агро». Діти знаходиться на повному його утриманні. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Комісією виконавчого комітету Баштечківської сільської ради було проведено перевірку під час якої встановлено, що в дітей наявні спальні місця, з чистою постіллю та забезпечені продуктами харчування, канцелярським приладдям, медикаментами, сезонним одягом, речами для дозвілля та відпочинку. Мати з дітьми спілкується один - два рази на рік. Позивач зазначає, що відповідачка негідно поводиться, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не сплачує аліменти, які їй призначені судовим наказом Жашківського районного суду, справа №693/43/23 від 20.02.2023 р. та має значну заборгованість зі сплати аліментів. Тому це можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність її серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. За вказаних вище обставин позивач звернувся до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей. 11 березня 2025 року на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 02 квітня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, надав пояснення аналогічно викладеним у позові та просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. У судове засідання відповідач не з?явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У підготовчому засіданні пояснила, що позов не визнає, проте постійного місця роботи не має, доходу не має, до дітей до дому або в школу не приходить, аліменти не сплачує. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Самар Т.В. позовні вимоги підтримала. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд установив наступне. [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.14, 15). З акту обстеження умов проживання від 27.02.2025р. Служби у справах дітей виконавчого комітету Баштечківської сільської ради вбачається, що неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою свого батька [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.19-23). Відповідно до довідок Нагірнянського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Баштечківської сільської ради від 13.01.2025/№2 та від 13.01.2025/№3 [PERSON] та [PERSON] є учнями 4 класу і регулярно відвідують заняття в школі. Діти доглянуті. Батько дітей - [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають дітей, цікавиться їхнім шкільним життям. Мати, [PERSON] , контакту із школою, де навчаються діти, не підтримує, із вчителями не спілкується, участі у їхньому вихованні не бере (а.с.17, 18). Службою у справах дітей виконавчого комітету Баштечківської сільської ради надано пояснення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей, в якому зазначено, що для прийняття обгрунтованого рішення необхідно провести додаткові перевірки, зокрема обстеження умов проживання матері та з`ясування її позиції щодо позбавлення батьківських прав (а.с. 39-41). З довідки-характеристики, від 18.03.2025р. №36/02-29, виданої виконкомом Баштечківської сільської ради Уманського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Нагірна Уманського району Черкаської області без реєстрації місця проживання. Власного житла не має. Ніде не працює. Схильна до вживання алкогольних напоїв. Має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які на даний час проживають з біля батька [PERSON] [PERSON] з дітьми не спілкується, участі у їх вихованні не приймає (а.с.48). На підставі судового наказу Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2023р. (справа №693/43/23, провадження №2-н/693/10/23) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.01.2023р. до досягнення дітьми повноліття (а.с.24). Аліменти на утримання дітей [PERSON] не сплачує, що підтверджується довідкою виданою Жашківським відділом державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області від 12.02.2025р. №1399 (а.с.26), і станом на 31.12.2024р. має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 94642,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с.25). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїм дітям, не приймає участі у їх вихованні, не дбає про їхній духовний і моральний розвиток, не відвідує їх і взагалі не цікавиться їхнім життям, проживає без реєстрації, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дітей. Проаналізувавши та надавши оцінку встановленим вище обставинам, приймаючи до уваги пояснення відповідача, враховуючи насамперед інтереси дітей, суд вбачає відсутність у матері бажання брати участь у вихованні своїх дітей та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви до досягнення нею повноліття. Проте, вказане питання вирішено судовим наказом Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2023р. (справа №693/43/23, провадження №2-н/693/10/23). Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved