Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

21.03.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що між нею та відповідачем 09.06.2019 був укладений шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільного майна вонине мають. Подружнє життя у них з відповідачем не складається. Їхній шлюб фактично розпався, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Чоловік пішов з дому і не повернувся. На телефонні дзвінки не відповідає. З дитиною не спілкується. За таких обставин примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб, прізвище залишити без змін. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.03.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Ратушняком І.О. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення, відповідно до якого копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів він отримав 03.04.2025. Відзиву до суду не подав. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 09.06.2019 зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який проживає з позивачкою. Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved