Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У березні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101921887. Цим договором ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит на суму 10000,00 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за позикою. Відповідачу були надані кредитні кошти. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №16072024, яким право вимоги до [PERSON] за договором №101921887 від 20.01.2022 передане позивачу. Станом на момент укладення договору факторингу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 22375,00 гривень, з яких: 10000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11375,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн. заборгованість за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №101921887 від 20.01.2022 на загальну суму 22375,00 грн. та судові витрати. 10.03.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільний справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, своїми процесуальними правами скористався на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101921887, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 6-10). Відповідно до пунктів 1.2., 1.3, 1.4 договору про споживчий кредит: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн.; кредит надається строком на 15 днів з 20.01.2022 (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 04.02.202. Відповідно до п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. Договору). Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 2.2.2. Договору встановлено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3. Договору. Крім того, відповідачем було підписано паспорт кредиту, відповідно до якого умови надання кредиту відповідають викладеним умовам у договорі про споживчий кредит № 101921887 (а.с. 11). З наявної копії платіжного доручення 38450142 від 20.01.2022 вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало суму кредиту відповідачу у розмірі 10000,00 грн. 16 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт) та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу №16072024 (а.с. 14-15), за яким клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги до третіх осіб відповідно до Реєстру Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.06.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 101921887 на загальну суму 22375,00 грн., з яких : 10000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11375,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 17). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З розрахунку заборгованості наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] складає загальну суму 22375,00 грн., з яких : 10000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 11375,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.18). Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості. Оскільки відповідач [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення суми основного боргу у розмірі 10000,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім суми основного боргу позивачем за договором про споживчий кредит № 101921887 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 11375,00 грн. Згідно до умов договору про споживчий кредит № 101921887 кредит надається строком на 15 днів з 20.01.2022 (строк кредитування),термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 04.02.2022. Додатком № 1 до Договору визначено, що сторонами на строк кредитування узгоджені проценти в розмірі 1875,00 гривень (а.с.10 зворотня сторона), виходячи з узгодженого сторонами періоду користування кредитом 15 днів. Ця сума вираховується виходячи з визначеної договором процентної ставки 1,25 % на день), строку кредитування (15 днів) та суми позики (10000,00 гривень): 10000,00 грн. х 1,25 %/день х 15 днів = 1875,00 грн. Така сума процентів обґрунтована умовами договору та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим договором. Стосовно стягнення процентів в зазначеному розмірі за період після 04.02.2022 року, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору строк кредитування встановлений до 04.02.2022. Зі спливом цього строку, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю його заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі. Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі. Таким чином, нарахування процентів за договором про споживчий кредит № 101921887 від 20.01.2022 за період після 04.02.2022 є необґрунтованим, оскільки здійснений поза межами строку кредитування. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування, у сумі 1875,00 гривень та відображено у Додатку № 1 до Договору. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню встановлена п.1.5.1. договору про споживчий кредит № 101921887 від 20.01.2022 комісія у розмірі 1000,00 грн. З вказаних обставин, суд приходить до висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 12875 грн. 00 коп., що складається з 10000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1875,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1000,00 грн. заборгованість за комісією. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви пропорційно задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1742,37 грн. На підставі\~вищенаведеного,\~

Outcome: partial