Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

05 березня 2025 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом. У позовній заяві представник зазначила, що 23.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 103909858, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки встановлені договором. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кошти в розмірі визначеному умовами договору. Відповідач у свою чергу не виконала умови кредитного договору. 16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу № 16072024 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідач не виконала свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 103909858 від 23.12.2021 в сумі 31500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 103909858 від 23.12.2021 в сумі 31500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн - заборгованість за комісією, а також сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позов визнає. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 23 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №103909858, відповідно до умов якого відповідачу було надано фінансовий кредит у сумі 10000,00 грн (п.1.2), строк кредиту - 30днів (п.1.3), термін повернення кредиту - 22.01.2022 (п.1.4.), комісія за надання кредиту - 1000,00 грн (п.1.5.1), проценти за користування кредитом: 4500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6) (а.с.4-8). 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 16072024 у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, А ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до Боржників, вказаними Реєстрі боржників (а.с. 12-14). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, то ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 103909858 в сумі 31500,00 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20500,00 - сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн - сума заборгованості за комісією (а.с. 15). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103867734 за період з 23.12.2021 по 24.02.2022, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежі на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 16.07.2024 залишок заборгованості складає 31500,00 (а.с. 16). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договором про споживчий кредит №103909858 в сумі 31500,00 грн перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за Договором про споживчий кредит №103909858 в сумі 31500,00 грн щодо повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнала, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №97711 від 18.02.2025, у розмірі 1514 грн 00 коп (3028,00грн/100 х 50 = 1514 грн 00 коп). Крім того, у зв`язку з задоволенням позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь позивача згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути 1514 грн 00 коп на відшкодування понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved