Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

В січні 2025 року з Великоновосілківського районного суду Донецької області на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,32 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м. У своєму позові позивач посилалась на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 квітня 1996 року, посвідченого 30 квітня 1996 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Пресною Є.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1692, [PERSON] є власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Майно було придбано до реєстрації шлюбу, тому є особистою приватною власністю позивачки. З відкритих джерел позивачці стало відомо, що внаслідок військових дій, спричинених агресією рф проти України її квартира була пошкоджена. Для отримання компенсації законодавцем визначено обов`язок внесення даних щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності отримувачу такої компенсації за умови наявності даних щодо такого об`єкту в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою внесення відомостей щодо квартири позивачки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , позивачка звернулась до державного реєстратора, оскільки має потенційне право на отримання компенсації за зруйноване житло. Однак, рішенням державного реєстратора №74823721 від 30.08.2024 року про зупинення розгляду заяви [PERSON] державним реєстратором було встановлено наявність обставин, які є підставою для зупинення розгляду заяви, а саме: подання документів для державної реєстрації в повному обсязі, передбаченому законодавством, а саме: під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав за реєстраційним номером 62647945 від 27.08.2024 року було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його невід`ємній архівній складовій частині відсутня інформація про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, щодо якого подана заява про реєстрацію права власності. Державний реєстратор звернувся до КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» з метою отримання інформації щодо наявності в реєстрових книгах БТІ інформації щодо права власності на квартиру. Однак, відповіді не було, що і стало підставою зупинення реєстрації. Державним реєстратором було зроблено запит до Відділу містобудування, архітектури та ЖКГ селищної ради, про що було отримано відповідь від 12.09.2024 року, в якому сказано, що відповідно до реєстрової книги КП «Великоновосілківське БТІ» станом на 31.12.2012 року власником майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (мовою документу), згідно договору купівлі-продажу від 30.04.1996 року, засвідченого приватним нотаріусом Великоновосілківського району за №189 та зареєстрованого в БТІ 30.04.1996 року під реєстровим №1696 в книзі №8. У зв`язку із руйнуванням архіву Великоновосілківського районного БТІ та знищенням значної кількості архівної документації не мають можливості надати інформацію на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Рішенням №75492323 від 10.10.2024 року державним реєстратором було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що неможливо встановити, що право власності гр. [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване в БТІ саме на підставі договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Великоновосілківького районного нотаріального округу Донецької області Пресною Є.Г., оскільки у вказаній інформаційній довідці не повністю вказаний видавник, а саме не вказано прізвище та ініціали приватного нотаріуса, яким було посвідчено договір. Також в інформаційній довідці від 12.09.2024 року Відділом містобудування, архітектури та ЖКГ селищної ради вказано, що право власності на вказану вище квартиру було зареєстроване БТІ 30.04.1996 року під реєстровим №1696 в книзі №8, натомість відповідно до реєстраційного напису, який проставлений на оригіналі договору купівлі-продажу, який був наданий для проведення державної реєстрації договір купівлі-продажу квартири зареєстрований БТІ 30.04.1996 року в реєстровій книзі під №1692. Окрім того, зазначена інформаційна довідка не містить інформації про загальну площу квартири, право власності на яку наразі підлягає державній реєстрації, а тому є документом, який не підлягає використанню для цілей документального відтворення процедури державної реєстрації прав. Вищевказані обставини унеможливлюють отримання в майбутньому компенсації для відновлення позивачкою своєї квартири, а також позбавляє можливості розпоряджатися своїм майном. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2025 року справу прийнято до провадження судді Гусейнова К.А., продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Від представника позивача [PERSON] адвоката Токарєвої І.В. на адресу Жовтоводського міського суду надійшла заява, в якій представник просить провести розгляд справи без її участі та без участі позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Великоновосілківська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, свого представника не направили. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно копії Договору купівлі-продажу квартири від 30.04.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Пресною Є.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №189, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Зазначена квартира на підставі вказаного свідоцтва зареєстрована у Бюро технічної інвентаризації 30 квітня 1996 року за №1692 (а.с.38-39). На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу від 30.04.1996 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] був виданий технічний паспорт (а.с.36-37). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 20.02.1998 року, між [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 1998 року було укладено шлюб, актовий запис №7. Прізвище дружини після укладення шлюбу було змінено на « [PERSON] » (а.с.25). Позивачка звернулась до державного реєстратора, оскільки має потенційне право на отримання компенсації за зруйноване житло. Рішенням державного реєстратора №74823721 від 30.08.2024 року про зупинення розгляду заяви [PERSON] державним реєстратором Александрук Г.В. було встановлено наявність обставин, які є підставою для зупинення розгляду заяви, а саме: під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав за реєстраційним номером 62647945 від 27.08.2024 року було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його невід`ємній архівній складовій частині відсутня інформація про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, щодо якого подана заява про реєстрацію права власності (а.с.29-31). Листом № 08-28/632 від 12.09.2024 року Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства повідомив державного реєстратора, що відповідно до даних реєстрової книги КП «Великоновосілківське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власником об`єкта нерухомого майна (квартира) за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] (мовою оригіналу) згідно договору купівлі-продажу від 30 квітня 1996 року, який засвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського району за №189, та зареєстрований в БТІ 30.04.1996 р. під реєстровим №1696 в книзі 8. У зв`язку із руйнуванням архіву Великоновосілківського районного БТІ та знищенням значної кількості архівної документації не мають можливості надати інформацію згідно інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.27-28). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 04.12.2024 року відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Рішенням державного реєстратора №75492323 від 10 жовтня 2024 року позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки неможливо встановити, що право власності гр. [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване в БТІ саме на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.04.1996 року приватним нотаріусом Великоновосілківького районного нотаріального округу Донецької області Пресною Є.Г., оскільки у вказаній інформаційній довідці не повністю вказаний видавник, а саме не вказано прізвище та ініціали приватного нотаріуса, яким було посвідчено договір. Також в інформаційній довідці №08-28/632 від 12.09.2024 року Відділом містобудування, архітектури та ЖКГ селищної ради вказано, що право власності на вказану вище квартиру було зареєстроване БТІ 30.04.1996 року під реєстровим №1696 в книзі №8, натомість відповідно до реєстраційного напису, який проставлений на оригіналі договору купівлі-продажу, який був наданий для проведення державної реєстрації, договір купівлі-продажу квартири зареєстрований БТІ 30.04.1996 року в реєстровій книзі під №1692. Окрім того, зазначена інформаційна довідка не містить інформації про загальну площу квартири, право власності на яку наразі підлягає державній реєстрації, а тому є документом, який не підлягає використанню для цілей документального відтворення процедури державної реєстрації прав (а.с.32-35). 30 жовтня 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Міністерства юстиції України із заявою про надання роз`яснення яким чином можливе виправлення помилки в реєстровій книзі БТІ/договорі купівлі-продажу у разі наявності різниці реєстраційного номеру в реєстровій книзі БТІ та договорі купівлі-продажу та яким чином можливе внесення виправлення в реєстрову книгу БТІ у разі відсутності реквізитів (а.с.40-43). Листом №161194/Н-32365/19.1.3 від 21.11.2024 року Міністерство юстиції України повідомило [PERSON] про те, що починаючи з 01.01.2013 року державна реєстрація проводиться за «заявницьким» принципом на підставі документів, що підтверджують набуття особою або перебування у її власності певного нерухомого майна. Крім того, нормативно-правовими актами у сфері державної реєстрації прав не передбачений механізм внесення певних змін чи здійснення інших реєстраційних дій у паперові носії (реєстрові книги та реєстраційні справи) та в архівній складовій Державного реєстру прав, оскільки відомості у відповідних інформаційних системах є «пасивними». Роз`яснено також право власника на пред`явлення позову (а.с.67-69). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів\~ст.392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст.392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5\~і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~та\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно п.п. «а» п.1 ч.1\~ст.2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України»\~-отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є:\~1) фізичні особи - громадяни України, які є: а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. В даному випадку, документом, що посвідчує право власності позивача на нерухоме майно, є Договір купівлі-продажу квартири від 30 квітня 1996 року. Судом встановлено, що позивач на підставі Договору купівлі-продажу є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої в БТІ 30.04.1996 року під реєстровим №1692 в книзі 8. Право власності позивача зареєстровано у встановленому на той час порядку. Таким чином, на підставі сукупності досліджених судом доказів суд вважає доведеним факт права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно ст.10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до вимог п.п.1,5 ч.2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved