Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 28\~600,00 грн заборгованості за кредитним договором №103234050 від 16 грудня 2021 року. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №103234050. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16042024. Відповідно до реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №103234050 від 16 грудня 2021 року в сумі 28\~600,00 грн, з яких 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 600,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1 000,00 грн заборгованість за комісією. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 28 квітня 2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», також зазначено, що проти ухвалення судом заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзив на позов відповідач не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 16 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №103234050 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, строком на 30 днів з 16 грудня 2021 року, надати позичальнику грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Пунктом 1.3. договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів з 16 грудня 2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплатити комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15 січня 2022 року (п.1.4. договору). Відповідно до п.1.5 договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається із суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15 500,00 грн. У пункті 1.5.1. договору зазначено, що комісія за надання кредиту 1 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 4 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункти 1.5.2, 1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору (п.1.7 договору ). Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. В п.2.2.1. договору зазначено, що позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів (дат) вказаних в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п.1.5.2., або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п.1.6. договору, в сумі та на умовах визначених в п.2.3. За умовами п.2.2.3 договору якщо визначена в п.1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після звершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору. Згідно з п.6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Сторони погодили, що укладення товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). У п.6.5 зазначено, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Додатком N1 до договору про споживчий кредит №103234050 від 16 грудня 2021 року є графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким дата платежу 15 січня 2022 року, сума кредиту за договором 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом 4 500,00 грн, комісія 1\~000,00 грн, загальна вартість кредиту 15 500,00 грн. Додатком N2 до договору про споживчий кредит №103234050 від 16 грудня 2021 року є паспорт споживчого кредиту №103234050 у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір про споживчий кредит\~№103234050 від 16 грудня 2021 року підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора W99978. На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів позивачем додано платіжне доручення 36676817 від 16 грудня 2021 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] 10\~000,00 грн згідно договору №103234050. Положеннями п.3.2.6 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) уклали договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрах боржників (п.1.1. договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору). Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №16072024 підписаний клієнтом та фактором та скріплений їх печатками 16 липня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №103234050 на загальну суму 28\~600,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 10 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17\~600,00 грн, 1 000,00 сума заборгованість за комісією. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором №103234050 від 16 грудня 2021 року, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10\~000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 1 000,00 грн комісії. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредит відповідачу надано строком на 30 днів з 16 грудня 2021 року по 15 січня 2022 року. Відповідно до п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Пунктом 2.3 договору визначено умови пролонгації строку кредитування. Позивач не надав суду доказів, що відбулася\~пролонгація строку\~кредитування,\~відповідно до\~умов договору\~та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.4.1, 4.2 договору. З відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за договором №103234050 убачається, що проценти нараховано за період з 17 грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16. Згідно з додатком №1 до договору про споживчий кредит №103234050\~від 16\~грудня 2021\~рокусума процентів за користування кредитом в межах визначеного договором строку кредитування становить 4 500,00 грн, і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial