Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

14 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 23 жовтня 2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час вже є повнолітньою. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя. З серпня 2021 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 607, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2004 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 523 (а.с. 5). Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а також сторони мають різні погляди на життя, що робить спільне життя неможливим. З серпня 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved