Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

20.08.2024 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , і просив суд визнати його особистим майном грошові кошти розміщені на рахунку в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] ; в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] ; в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] та в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] . Також в порядку поділу спільного майна подружжя просив визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя вхідні двері Proof S вартістю 18520 грн.; кухонні фасади вартістю 5609,54 грн.; посудомийку Bosch Serie6 вартістю 17300 грн.; пральну-сушильну машину Electrolux вартістю 35000 грн.; обладнання охоронної системи вартістю 26599,70 грн. та грошові кошти, розміщені [PERSON] на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк». У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право особистої власності на вхідні двері Proof S; кухонні фасади; посудомийку Bosch Serie6; пральну-сушильну машину Electrolux та обладнання охоронної системи та стягнути з [PERSON] на його користь вартість частини вхідних дверей Proof S; кухонних фасадів; посудомийки Bosch Serie6; прально-сушильної машини Electrolux та грошових коштів розміщених [PERSON] на банківських рахунках в АО КБ «Приватбанк» на ім`я відповідачки в сумі 966269,75 грн. і судові витрати. В обґрунтування заявленого позову, зазначає, що\~ з відповідачкою проживали однією сім`єю без укладення шлюбу. В період такого проживання з відповідачкою однією сім`єю ними було набуто зазначене майно, а тому на підставі ст.ст.57,60,70 СК України вказане майно підлягає розподілу між ними. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Бескровному Я.В. Ухвалою судді від 10.10.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цій цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.01.2024 року заяву Хлицова про витребування доказів було частково задоволено витребувано інформацію з ТОВ «Охоронна система Приват» та АТ КБ «ПриватБанк». За отриманою від ТОВ «Охоронна система Приват» інформації з моменту установки обладнання охоронно-тривожно сигналізації за адресою [ADDRESS] було проведено заміна та установка нового обладнання замовником цих послуг. Від АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку [PERSON] за період з 01.12.2021 по 25.09.2023. Інших клопотань учасниками справи не заявлялося. Відповідачка надала відзив у якому проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що стосовно грошей на банківських рахунках судом 28.05.2024 у справі №947/27712/23 судом прийнято рішення, охоронна сигналізація їй не потрібна вона знята і її позов може забрати. Щодо поділу як спільного майна подружжя вхідних дверей Proof S; кухонних фасадів; посудомийки Bosch Serie6; прально-сушильної машини Electrolux, зазначила, що вони знаходяться у її будинку, однак категорично не згодна з ціною. Також зазначила, що придбання їх та встановлення відбувалося при поточному ремонті будинку задля його утримання. Звернула увагу, що прально-сушильну машину та посудомийну машину вона неодноразово просила позивача забрати, оскільки їй вони не потрібні. Щодо стягнення частини коштів на рахунку АТ КБ «Приватбанк» заперечує, вважає необґрунтованою суму 96269,75 грн., оскільки такої суми на рахунку не має. Ухвалою суду від 15.04.2024 позов Хлицова в частині позовних вимоги про визнання за ним права особистої приватної власності на грошові кошти розміщені на рахунку в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] ; в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] ; в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № [NUMBER] та в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Лукинюк В.В. позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Додала, що позивач просить стягнути з неї фактично половину вартості вхідних дверей Proof S; кухонних фасадів; посудомийки Bosch Serie6; прально-сушильної машини Electrolux їх вартості на час покупки, без врахування фактичного зношення, також зазначила, що вони їй не потрібні і позивач може їх забрати. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 22.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 1921, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу. За період шлюбу сторонами набуто, зокрема: вхідних дверей Proof S, що підтверджується замовленням на двері Страж №740053 від 0210.2017р. вартістю 18520 грн.; кухонних фасадів вартістю 5609,54 грн., що підтверджується рахунком №ЗТ-0005614 від 13.08.2020; посудомийка Bosch Serie6 вартістю 17300 грн., що підтверджується замовленням від 14.09.2020; прально-сушильну машину Electrolux вартістю 35000 грн., що підтверджується рахунком №34 від 26.08.2022 та видатковою накладною №34 від 26.08.2022 та платіжною інструкцією від 26.08.2022 та обладнання охоронної системи вартістю 26599,70 грн., що підтверджується рахунком на оплату №6065 від 08.07.2021 та видатковою накладною №0807 від 08.07.2021. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України 11.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІ групи, довічно, за загальним захворюванням. 25.09.2023 рішенням Київського районного суду м.Одеси у справі №947/13997/23 шлюб між сторонами розірвано. Крім того, на\~виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року, з банківських установ надійшла інформація щодо наявних діючих рахунків, відкритих на ім`я відповідача на яких є залишки коштів. Згідно інформації АТ КБ «Приват Банк» за період з дати відкриття по 23.09.2023 рік в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я [PERSON] відкрито депозитний вклад на суму 89510,26 грн., що підтверджується договором №SAMDNWFD0071592373001 від 29.05.2017. Зазначені обставини не оспорюються відповідачкою. Таким чином,\~судовим розглядом встановлено, що\~під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі\~ними було придбано зокрема, вхідні дверей Proof S; кухонні фасади; посудомийка Bosch Serie6; прально-сушильна машина Electrolux та обладнання охоронної системи, а також в АТ КБ «Приват Банк» відкрито депозитний вклад на суму 89510,26 грн. на ім`я [PERSON] . Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2\~ст. 71 Сімейного кодексу України\~якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. За приписами ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1ст.70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення\~щодо рівності часток у спільній сумісній власності містить ч. 2\~ст. 372 ЦК України. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України,\~кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав від інших співвласників грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості його частки, припиняється з дня її отримання. Результати аналізу зазначеної правової норми дають підстави для висновку, що у випадку надання співвласником згоди на припинення його права на частку у спільній частковій власності з одержанням від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, ризик невиплати такої грошової компенсації несе саме співвласник, який заявив вимогу про припинення його права на частку у майні. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18). Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положенняст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358 та 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. За таких обставин, судовим розглядом встановлено, що спірне майно\~заявлене у позові\~було набуте сторонами під час перебування у шлюбі, тому це майно та вказані грошові кошти є їх спільною сумісною власністю і підлягає розподілу, оскільки кожна із сторін має право на 1/2 частину від спільного майна. Окрім того, суд зазначає, що грошові кошти на банківських рахунках були внесені відповідачкою за час перебування в шлюбі з позивачем, такі кошти відповідно до норм ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, а тому також підлягають поділу між ними в рівних частках. Однак, відповідачка заперечувала проти оцінки спірного майна стороною позивача по цінах їх придбання, час по деяких сплив понад 5 років. Представник позивача адвокат Лукинюк В.В. клопотання про призначення відповідної товарознавчої експертизи з метою з`ясування дійсної вартості вхідних дверей Proof S; кухонних фасадів; посудомийки Bosch Serie6; прально-сушильної машини Electrolux перед судом не заявляв. Крім цього, відповідачка заперечувала, що охоронна система встановлена у її будинку, а інших доказів цьому сторона позивача суду не надала. Таким чином, враховуючи, що спірне майно, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає за необхідне\~визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] вхідні двері Proof S; кухонні фасади; посудомийку Bosch Serie6; прально-сушильну машину Electrolux, обладнання охоронної системи однак, оскільки їх дійсна вартість на час розгляду справи судом не встановлена, відмовити у стягненні з відповідачки на користь позивача грошової їх компенсації. На підставі викладеного, ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

Outcome: partial