Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

18.02.2025 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла мати громадянина України [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 земельної ділянки площею 0,0641 га, на якій розташований житловий будинок. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, після померлої [PERSON] , інші спадкоємці - відсутні. Власником іншої 1/2 спадкового майна є рідний брат Позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті брата Позивач вчасно (протягом 6 місяців) звернувся до державного нотаріуса Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Сіраченко Т.П. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги. Після звернення Позивача до державного нотаріуса Сіраченко Т.П., було встановлено, що спадкове майно належить по 1/2 частині померлим матері та брату Позивача, тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата Позивача можливо лише на 1/2 частку спадкового майна. На частку спадкового майна, що належала матері Позивача, державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Сіраченко Т.П. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1812/02-31 від 15.11.2024 року з наступних підстав: - відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті, [PERSON] в зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п.2 ст.1269 ЦІ ІК України громадянин повинен особисто подати заяву на прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк Позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з наступних поважних причин. До смерті рідного брага [PERSON] . Позивач вважав, що спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0641 га. на якій розташований житловий будинок, належить його померлому братові. Позивач був обізнаний, що за життя померла мати [PERSON] склала заповіт від 06.12.2011р. № 2706 на свого сина - [PERSON] . В заповіті померла мати заповідала саме житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0641 га на якій розташований житловий будинок, як, як вона вважала, отримала у спадщину після смерті своєї матері - [PERSON] . Про те, що за життя брат Позивача не оформив спадкове майно після смерті матері, позивачу не було відомо. Лише після відкриття спадщини після смерті брата Позивачу стало відомо, що за життя брат спадщину не отримав. Вважає свої вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила справу слухати без її участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволені позову через його необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої входили 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0641 га. на якій розташований даний житловий будинок. Зазначене майно [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] , однак спадкових прав належним чином не оформила. 06 грудня 2011 року, [PERSON] , склала заповіт, за умовами якого належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] заповіла синові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. З листа Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 334/01-16 від 21.02.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В якості поважної причини пропуску строку на прийняття спадщини позивач зазначає необізнаність про те, що його брат [PERSON] не оформив спадкових прав після смерті матері [PERSON] . Проте, Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, необізнаність спадкоємця про те, що інший спадкоємець за заповітом не оформив своїх спадкових прав не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, за обставинами цієї справи позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом як спадкоємець першої черги, а її брат [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який охоплює лише частину майна останньої, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Тобто, навіть у разі незнання про те, що інший спадкоємець за заповітом не оформив своїх спадкових прав, позивач повинен був вчинити активні дії для прийняття спадщини - подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ЦК України строк, як спадкоємець за законом першої черги. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт усвідомлення позивачем його права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги спадкування поряд із незнанням про те, що інший спадкоємець за заповітом не оформив своїх спадкових прав, за умови невжиття ним жодних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини протягом передбаченого ЦК України строку, не свідчить про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відведений ЦК України строк. Доводи позивача, викладені у позові не переконують суд у наявності дійсно поважних причин пропуску вищевказаного строку. На підставі викладеного суд знаходить необґрунтованими і безпідставними позовні вимоги, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: dismissed