Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

18 лютого 2025 року представник заявника [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Новооржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області. В заяві просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] з січня 2006 року та до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] у селі Єнквці Лубенського району Полтавської області помер [PERSON] . Останнім місцем реєстрації проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На момент смерті разом з померлим ніхто не був зареєстрований. Після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] залишився сам, вони були бездітною родиною, а [PERSON] , ще за життя дружини їм постійно допомагала по господарству, доглядала за ними, підтримувала майже родинні відносини, оскільки змалечку їх знала, бо вони були сусідами її батьків. На початку 2005 року [PERSON] переніс інсульт, не міг знаходитись сам, фізично не міг за собою доглядати, оскільки, майже не рухався, то на початку зими запропонував [PERSON] переїхати до нього на постійне місце проживання, щоб здійснювати за ним догляд, де вони проживали разом, однією сім`єю, більше п`яти років, до самої смерті [PERSON] . У [PERSON] не було власного житла, та сім`ї, на той час вона винаймала будинок у селі Єнківці. З січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом, разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет. На момент смерті [PERSON] (відкриття спадщини) [INFO] , [PERSON] проживала разом з померлим та здійснила його поховання. На даний час [PERSON] продовжує проживати у будинку, власником якого був [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки(паю) 2.87 умовних кадастрових гектари КСП ім. 40-річчя Жовтня, що знаходиться на території колишньої Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області та належала дружині померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ №0159663 виданого 25.12.1996 року на підставі рішення Лубенської райдержадміністрації №400 від 21.10.1996 року, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за № 567, спадщину після якої прийняв [PERSON] , який проживав та був зареєстрований разом з дружиною на момент її смерті, тобто є таким, що фактично прийняв спадщину, але помер не оформивши своїх спадкових прав, земельна ділянка площею 2.53 га, з кадастровим номером 5322880700:09:005:0563 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЯГ №345713 та житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . З питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори, де їй було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №225/02-31 від 05.05.2023 року, в зв`язку з тим що спадкоємиць [PERSON] [INFO] не відноситься до спадкоємців за законом після померлого [INFO] [PERSON] , згідно ст. 1261-1263 ЦК України. А оскільки, [PERSON] проживала спільно з померлим [PERSON] , який помер [INFO] , при цьому, рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки, документи які підтверджують даний факт відсутні. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2025 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачеві термін для усунення недоліків. 27.02.2025 року на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2025 року до суду надійшла уточнена заява з додатками. 03.03.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Окрім того, з Лубенської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] №225/02-31 для огляду в судовому засіданні та приєднання до матеріалів справи. 13.03.2025 року до суду надійшли витребувані докази. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, та просили їх задовільнити. Представник Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подали заяву в якому справу просили розглядати без їх участі. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] дійсно з січня 2006 року до січня 2011 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] . Суд, вислухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі\~статтею 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судам роз`яснено, що при становленні судами факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення\~статті 3 Сімейного кодексу України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У цьому випадку встановлення факту не зумовлює юридичних наслідків, тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99). Тобто, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем, і визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання заявника [PERSON] та померлого [PERSON] , як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період з січня 2006 року по 17.01.2011 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ст.\~1223\~ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , був власником земельної частки (паю) 2.87 умовних кадастрових гектари КСП ім. 40-річчя Жовтня, що знаходиться на території колишньої Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, яка належала дружині померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ №0159663 виданого 25.12.1996 року на підставі рішення Лубенської райдержадміністрації №400 від 21.10.1996 року, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за № 567, спадщину після якої прийняв [PERSON] , який проживав та був зареєстрований разом з дружиною на момент її смерті, тобто є таким, що фактично прийняв спадщину, але помер не оформивши своїх спадкових прав (довідка №08.1.1-15/157 від 18.12.2024 року виданої виконавчим комітетом Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, Бієвецьким старостинським округом №1) , земельної ділянки площею 2.53 га, з кадастровим номером 5322880700:09:005:0563 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЯГ №345713) та житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.18, 19, 20). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідки №08.1.1-15/157 від 18.12.2024 року виданої виконавчим комітетом Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області , Бієвецьким старостинським округом №1, останнім місцем реєстрації та проживання на момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була адреса: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Відповідно до акту від 23.12.2024, складеного комісією в складі депутата Новооржицької селишної ради Багиш А.В., [PERSON] , [PERSON] , померлий [INFO] [PERSON] , останнім місцем реєстрації проживання якого було: [ADDRESS] з січня 2006 року та до [INFO] , постійно проживав разом із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] залишився сам, вони були бездітною родиною, а [PERSON] , ще за життя дружини їм постійно допомагала по господарству, доглядала за ними, підтримувала майже родинні відносини, оскільки змалечку їх знала, бо вони були сусідами її батьків. На початку 2005 року [PERSON] переніс інсульт, не міг знаходитись сам. фізично не міг за собою доглядати, оскільки, майже не рухався, то на початку зими запропонував [PERSON] переїхати до нього на постійне місце проживання, щоб здійснювати за ним догляд, де проживали разом, однією сім`єю, більше п`яти років, до самої смерті [PERSON] . У [PERSON] не було власного житла, та сім`ї, на той час вона винаймала будинок у селі Єнківці. З січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом, разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет. На момент смерті [PERSON] (відкриття спадщини) [INFO] . [PERSON] проживала разом з померлим та здійснила його поховання. На даний час [PERSON] продовжує проживати у будинку, власником якого був [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.11,12). Відповідно до інформації, наданої Управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ ДГК у Полтавській області відділом №3 від 24.02.2025 року №210/310-25 [PERSON] станом на 31.12.2012 року не отримувала Державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва взамін виданого їй сертифікату на земельну частку (пай) ПЛ №0159663 виданого 25.12.1996 року на підставі рішення Лубенської райдержадміністрації №400 від 21.10.1996 року, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за № 567 (а.с.35). Відповідно до Інформації з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №414934875 від 25.02.2025 року запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5322880700:09:005:0563 відсутній, у ДРРП зареєстровано інше речове право (оренда) вказаної земельної ділянки: орендар СТОВ «Придніпровський край», Орендодавець Новооржицька селищна рада код ЄДРПОУ24833223 (а.с.36-37). Відповідно до Інформації з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №414935877 від 25.02.2025 року запис про реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , який згідно даних погосподарського обліку належав [PERSON] , відсутній (а.с.38). Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до копії спадкової справи на майно померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулася до Лубенської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, де їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №225/02-31 від 05.05.2023 року, в зв`язку з тим що спадкоємиць [PERSON] [INFO] не відноситься до спадкоємців за законом після померлого [INFO] [PERSON] , згідно ст. 1261-1263 ЦК України (а.с.21, 54-65). Відповідно до вимог ч. 1ст.1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 3 ч. 2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1268\~ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2, 23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~8\~Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1ст. 9 Конституції України). Згідно ч.4 ст.\~10\~ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.77,81\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що заявник з січня 2006 року та на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), постійно проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , та інші спадкоємці які б на момент смерті [PERSON] проживали б з ним не виявлено, то необхідним є встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем, а тому, суд вважає що право заявника підлягає захисту, а заява про встановлення факту задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved