Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним цивільним позовом, який підтримала у клопотанні про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що, починаючи з 26.08.2022, вони разом з [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 960. Від шлюбу у подружжя народилося четверо дітей - син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Усі діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] самостійно здійснює догляд за малолітніми дітьми, у зв`язку з чим не має змоги працювати, отримує допомогу від держави по народженню дитини та виплати для багатодітної сім`ї, що категорично не вистачає ані для забезпечення себе, ані для забезпечення нормального розвитку дітей, батько яких - [PERSON] , є здоровим, працездатним чоловіком та має змогу надавати матеріальну допомогу. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву чи будь-яких пояснень не надав. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов до наступних висновків. Так, встановлено, що з 26.08.2022 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 960 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має четверо малолітніх дітей: син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим повторно серії [NUMBER] від 24.09.2022 р., актовий запис № 458; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим повторно серії [NUMBER] від 24.09.2022 р., актовий запис № 1999; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим повторно серії [NUMBER] від 24.09.2022 р., актовий запис № 864; та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] 21.03.2024 р., актовий запис № 349 (а.с.3-6). Як вбачається з Довідки МЄІРЦ № 96/29703 від 27.12.2024, [PERSON] разом з дітьми - [PERSON] ем, [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,11). [PERSON] [INFO] офіційно не зареєстрований, але фактично проживає разом із позивачем, що не спростовано відповідачем в ході розгляду справи. За твердженням позивача, станом на час звернення до суду сторони проживають окремо; батько дітей - [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] самостійно здійснює догляд за малолітніми дітьми та не має можливості працювати. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959, підписаною Україною 21.02.1990, ратифікованою Україною 27.02.1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За правилом ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно положень ч. 2, ч. 4 ст. 85 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка позбавлена можливості працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили. Таким чином, зважаючи на викладене, з урахуванням встановлених судовим розглядом обставин справи, суд, виходячи з принципів розумності, доцільності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦКП України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, оскільки позивача було звільнено від його сплати.

Outcome: approved