Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 00-9231307 від 21.08.2023 у розмірі 17988,75 грн, а також стягнення понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 21.08.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем було укладено Договір № 00-9231307 про надання кредиту у формі кредитної лінії на суму 5850,00 грн. Позивач стверджував, що ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" належним чином виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку відповідача. Позивач вказує, що 10.04.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №1-10042024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 00-9231307, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги заборгованості до відповідача. Станом на дату подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти та нараховані проценти не повернув, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 17988,75 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5850,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11846,25 грн та заборгованості за комісіями - 292,50 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. [PERSON] надав відзив на позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що електронний підпис, яким підписано Договір № 00-9231307 від 21.08.2023, належить саме відповідачу. У зв`язку з цим, на думку відповідача, відсутні підстави вважати вказаний договір укладеним між сторонами. Позивачем незаконно нараховано пеню за період дії воєнного стану, оскільки чинним законодавством передбачено звільнення від відповідальності за порушення грошових зобов`язань на час дії воєнного стану. У відповіді на відзив представник позивача заперечив проти доводів відповідача, наполягаючи на обґрунтованості позовних вимог та наданні всіх необхідних доказів, що підтверджують укладення договору та наявність заборгованості. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 21 серпня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" та [PERSON] було укладено Договір № 00-9231307 про надання кредиту у формі кредитної лінії на суму 5850,00 грн. Укладення вказаного договору відбулося в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідач заповнив відповідну заявку на сайті кредитодавця та підтвердив свій намір на укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, отриманого на свій номер мобільного телефону. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши кредитні кошти у розмірі 5850,00 грн на банківську картку відповідача, реквізити якої були зазначені останнім при укладенні договору. 10 квітня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №1-10042024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 00-9231307. Внаслідок цього до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги заборгованості до [PERSON] за вказаним кредитним договором. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 12 ст. 11 цього ж Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Матеріалами справи підтверджується, що для укладення Договору № 00-9231307 від 21.08.2023 відповідач заповнив відповідну заявку на сайті кредитодавця та підтвердив свій намір на укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, отриманого на свій номер мобільного телефону, що зазначено у пункті 8 Кредитного договору. Зазначені дії відповідача є акцептом публічної оферти кредитодавця та свідчать про укладення електронного договору. Доказів того, що одноразовий ідентифікатор був використаний іншою особою без відома та згоди відповідача, суду не надано. Таким чином, суд вважає доводи відповідача щодо неналежності електронного підпису необґрунтованими. Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 5850,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 11846,25 грн та заборгованості за комісіями у розмірі 292,50 грн. Вимоги про стягнення пені або інших штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань у період дії воєнного стану позивачем не заявлялися. Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», у період дії воєнного стану в Україні та протягом тридцяти днів після дня його припинення або скасування споживач звільняється від відповідальності у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом. Судом встановлено, що між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5850,00 грн. Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається наявність заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідачем не надано жодних доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.\\ Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання юридичних послуг, укладений між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та ФОП [PERSON] , а не адвокатом. Акт про надання юридичної допомоги також підтверджує надання послуг саме фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Згідно з платіжною інструкцією № 0476030003 від 19.11.2024, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" перерахувало ФОП [PERSON] 81000,00 грн, однак в Акті про надання юридичної допомоги зазначено вартість послуг у розмірі 9000,00 грн. При цьому, призначення платежу у платіжній інструкції не дає змоги однозначно ідентифікувати його як оплату саме за правову допомогу у цій справі, а перерахована сума значно перевищує заявлену до стягнення. Враховуючи викладене, позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення витрат саме на професійну правничу допомогу адвоката у розумінні ст. 137 ЦПК України. У зв`язку з цим, заявлені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 00-9231307 від 21.08.2023 у розмірі 17988,75 грн,та понесені витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial