Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

09.07.2024 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на її користь на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 27.07.2022 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , малолітню, [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. У зв`язку з тим, що позивачка вихованням та доглядом за дитиною, в неї немає повноцінної можливості забезпечувати себе матеріально. З наявної у позивачки інформації відповідач перебуває в лавах ЗСУ. Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню позивачки, як непрацездатної дружини, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2024\~року задоволено\~позовну заяву\~ [PERSON] \~та стягнуто\~з [PERSON] \~на її\~користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 09.07.2024 року і до досягнення [PERSON] , малолітньою, [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . 26.12.2024 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 23.09.2024 року. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15\~січня 2025\~року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Миколюка А.П. про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку задоволено, скасовано заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2024 року по цивільній справі №496/4610/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Крім того, просили судові витрати покласти на відповідача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій він зазначив, що [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього 1/8 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, до досягення [PERSON] , малолітньою, [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2022 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ) Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб, актовий запис № 1292, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.12.2022 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1682. З копії Витягу з реєстру територіальної громади №2024/005835672 від 20.05.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії Витягу з реєстру територіальної громади №2024/004663264 від 09.05.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки № 566, виданої 11.12.2023 року командиром в/ч [NUMBER] , старший матрос [PERSON] перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] . Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.02.2025 року, позивачка [PERSON] з липня 2024 року по січень 2025 року отримує щомісячно соціальні виплати по догляду за дитиною в розмірі 860 грн. При цьому, інших доходів в позивачки не має. Відповідно до договору оренди житлової квартири (житла) від 30.06.2024 року позивач орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Розмір орендної плати визначений п. 1.3 вказаного Договору та складає 5000 грн. Відповідно до отриманої відповіді на адвокатський запит №11-02-1-2025 від 11.02.2025 року, військовою частиною [NUMBER] повідомлено про те, що жодних письмових, чи усних наказів від командування військової частини [NUMBER] , та [NUMBER] щодо придбання за власні кошти захисних плит, підсумків, комплектів форм та іншого майна не було. Крім того, відповідно картки обліку військового майна особистого користування №25 [PERSON] командування військової частини забезпечила всім майном відповідно до норм №232 наказа МО України. Отже, відповідач отримує гідне грошове забезпечення та має можливість утримувати позивачку до досягнення доньки трирічного віку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі № 712/4702/19). Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Cпільна дитина позивачки та відповідача [PERSON] , малолітня, [INFO] , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Крім того, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу не дає змоги сплачувати аліменти на утримання дружини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини в повному обсязі та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 11000 грн., на підтвердження чого надано договір №11/25 про надання правової допомоги від 11.02.2025 року, додаткову угоду №1 до договору №11/25 про надання правової допомоги від 11.02.2025 року, акт №2 наданих юридичних послуг, а також квитанцію про сплату гонорару, відповідно до якої [PERSON] перерахувала адвокату Шаповалову О.Ю. 11000 грн. за надання адвокатських послуг за актом №2. Враховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved