Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 17 серпня 2012 року, шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 453. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на життя. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись позивачкою. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Просить позов задовольнити. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що справу розглянути без її участі, позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В наданій до суду письмовій заяві відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 453. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на життя. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане припущенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved