Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

25.03.2025 року [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення юридичного факту, в обгрунтування якої вказав, що він [PERSON] народився [INFO] в с. Антонів Білоцерківського району Київської області. Отримавши ІІІ групу інвалідності, [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в м. Сквира для отримання пенсії за інвалідністю, однак, йому було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи. Причиною відмови в нарахуванні пенсії є, те що в період навчання в Республіканському навчально-виробничому комбінаті Української академії аграрних наук з 01.10.1993 року по 05.09.1994 року не зараховується до стажу [PERSON] , оскільки його прізвище в Свідоцтві, видане 05.09.1994 року, вказано « [PERSON] », а правильно « [PERSON] ». Окрім того, в трудовій книжці колгоспника, виданій 30.12.1994 року КСП «Антонів» с. Антонів Сквирського району Київської області, також прізвище заявника вказано невірно - « [PERSON] ». На підставі вищевказаного, [PERSON] вимушений звернутися до суду та встановити факти, що Свідоцтво видане Республіканським навчально-виробничим комбінатом Української академії аграрних наук за № 173 від 05.09.1994 року « [PERSON] » дійсно було видане « [PERSON] » та що трудова книжка колгоспника, видана 30.12.1994 року КСП «Антонів» с. Антонів Сквирського району Київської області « [PERSON] » дійсно було видано « [PERSON] ». Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.21). Представник заінтересованої особи Сквирського об`єднане управління пенсійного фонду України Київської області Головного управління пенсійного фонду України у Київській області про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надали до канцелярії суду заяву, якою просили провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи (а.с.22,25). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Антонів Сквирського району Київської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України Серія [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в м. Сквира для отримання пенсії за інвалідністю, однак, йому було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи. Причиною відмови в нарахуванні пенсії є, те що в період навчання в Республіканському навчально-виробничому комбінаті Української академії аграрних наук з 01.10.1993 року по 05.09.1994 року не зараховується до стажу [PERSON] , оскільки його прізвище в Свідоцтві, видане 05.09.1994 року, вказано « [PERSON] » (а.с.10), а правильно « [PERSON] ». Окрім того, в трудовій книжці колгоспника, виданій 30.12.1994 року КСП «Антонів» с. Антонів Сквирського району Київської області, також прізвище заявника вказано невірно - « [PERSON] » (а.с.12). Відомості про заробітну плату нараховану [PERSON] у 1989, 1990, 1992, 2000, 2001 роках збереглися у архіві, що підтверджується копією Архівної довідки №05-04/341 від 30.08.2021 року (а.с.15), копією архівної довідки №05-04/340.1 від 30.08.2024 року (а.с.16), копією Архівної довідки №05-04/340 від 30.08.2024 року (а.с.17). Копією Тимчасового посвідчення № [NUMBER] (взамін військового квитка) виданого [PERSON] вбачається, що правильне прізвище заявника « [PERSON] » (а.с.8). З копії Свідоцтва № [NUMBER] виданого [PERSON] про навчання по професії Верстатник деревообробних верстатів Білоцерківського ПТУ-13 видане 18.12.2004 року вбачається, що правильне прізвище заявника « [PERSON] » (а.с.9). З копії Трудової книжки Серії [NUMBER] виданої 10.11.2004 року на ім`я [PERSON] , [INFO] вбачається, що правильне прізвище заявника « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За встановлених обставин, заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення титульної сторінки трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. У зв`язку із зазначеним, на думку суду, наявні всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви, що підтверджують обставини, на які він посилається. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів його роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань перерахунку пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що метою встановлення факту роботи заявнику [PERSON] є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення та приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити даний факт, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved