Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. На початку березня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №4521603. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 21 дня повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,7% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (стандартна (базова) процента ставка 5 %), а також сплатити комісію в розмірі 19 % від суми кредиту одноразово, що становить 1900 гривень. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 18198 гривень 74 копійки. 26 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18198 гривень 74 копійки, що складається: заборгованості за тілом кредиту 6468 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 9830 гривень 74 копійки, заборгованості за комісією 1900 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Калінін С.К. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що відповідач вказаний позов визнає частково на суму, що становить 4549 гривень 00 копійок та з урахуванням вказаної суми частину витрат на оплату судового збору 605 гривень 50 копійок та витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги 1499 гривень 77 копійок. В обґрунтування вказаної позиції представник відповідача зазначає, що звертаючись до суду із позовом, позивач просить стягнути заборгованість за відсотками в сумі 9 830,74 грн., які нараховані останнім поза межами дії кредитного договору, зважаючи що [PERSON] надавався кредит строком на 21 день до 13 серпня 2021 року. Матеріали справи не містять інших доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту. Відтак, ТОВ «МІЛОАН» мало право нараховувати проценти лише по 03 вересня 2021 року. У п. 1.5. кредитного договору та додатку № 1 до договору (Графік платежів), який є невід`ємною частиною договору, зазначено, що загальна вартість кредиту становить 15 470,00 грн., з яких: сума кредиту 10 000,00 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом за 21 день розрахункового періоду становить 3 750,00 грн., що розраховані за процентною ставкою 1,7 %. Позивач згідно наданого ним розрахунку за період з 13.08.2021 по 04.01.2022 просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за відсотками в сумі 9 830,74 грн. Звертаю увагу, що в наданому позивачем розрахунку ТОВ «МІЛОАН» не зазначено, за якою відсотковою ставкою нарахована заборгованість Оскільки позика надавалася відповідачу строком з 13 серпня до 03 вересня 2021 року і у матеріалах справи відсутні докази щодо пролонгації договору, а його сторони узгодили розмір нарахованих відсотків за цей період з розрахунку зниженої процентної ставки 1,70 % у розмірі 3 750,00 грн., представник відповідача вважає обґрунтованими проценти саме в розмірі 3 750,00 грн. (10 000,00 грн. х 1,7 % х 21 день). Таким чином за умовами договору позики відповідач вам би повертати тіло та відсотки всього 13 750,00 грн. (10 000,00 грн. + 3 750,00 грн.). Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідачем сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 9 201,00 грн. Таким чином, відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором № 4521603 від 13.08.2021 в розмірі 4 549,00 грн. (13 750,00 грн. 9 201,00 грн.). Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 1 900,00 грн. суми нарахованої за комісійними винагородами, то вона задоволенню не підлягає, оскільки позивач не роз`яснив за які конкретні дії з відповідача буде взята комісія за надання кредиту (управління та обслуговування кредиту). Розмір комісії встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» - Сергійчук Я.Я. направив до суду відповідь на відзив, яким наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неодноразово продовжував строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) Договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б) Договору. Комісія за надання кредиту також відображена в тексті Кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором. З огляду на вказане представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 5 березня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №4521603 (а.с.43-51), за яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 21 дня повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією довідки ТОВ «К «Елаєнс» від 23 січня 2025 року (а.с.85). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання\~електронного повідомлення\~особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; заповнення\~формуляра заяви\~(форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі,\~що підписується\~в порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного\~підпису відповідно\~до вимог\~законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг»\~та «Про\~електронну ідентифікацію\~та електронні\~довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір,\~укладений шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора L29397 (а.с.84). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Так відповідачем визнано, що він ТОВ «МІЛОАН» уклав кредитний договір № 4521603 від 13 серпня 2021 року та отримав кредит в сумі 10000 гривень. 26 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №26-07/2024 (а.с.16-35). ). За умовами якого сторони домовились про передачу права грошових вимог по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс». ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги, яке мало до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року. Дана обставина підтверджується копією платіжної інструкції № 448090005 від 26.07.2024 року про здійснення оплати згідно договору факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року (а.с.36), копією акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року (а.с.37), реєстром боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року (а.с.39-41). З огляду на вказане позивачем надано достатньо доказів того, що ТОВ «Факторинг Партнерс» наділене правом вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року у розмірі 18198 гривень 74 копійки, що складається: заборгованості за тілом кредиту 6468 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 9830 гривень 74 копійки, заборгованості за комісією 1900 гривень. При вирішенні питання про правомірність нарахування позивачем відсотків суд враховує наступне. Так, заперечуючи проти позову, в частині розміру нарахованих відсотків, представник відповідача зазначає, що позивач неправомірно нарахував відсотки за період поза межами дії кредитного договору, зважаючи що вказаний строк передбачений в договорі і становить 21 день. Докази пролонгації договору в матеріалах справи відсутні. З даним висновком суд не погоджується з огляду на передбачені договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року умови. Так, відповідно до п.1.3. Договору кредит надається строком на 21 день з 13.08.2021 (строк кредитування). Згідно п.1.5.2. проценти за користування кредитом: 3570.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6. Договору). Відповідно до п. 2.2.2 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Відповідно до п.2.3.1.1 Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 2.3.2 Розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору. Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особовому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. Отже, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. З огляду на вказане суд вважає, що позивач правомірно нарахував відсотки в розмірі 9830 гривень 74 копійки. Також суд критично відноситься до заперечень представника відповідача, щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача комісії в розмірі 1900 гривень, оскільки позивач не роз`яснив за які конкретні дії з відповідача буде взята комісія за надання кредиту і її розмір встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Так, відповідно до 1.5.1. Договору про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року комісія за надання кредиту: 1900.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Вказаний договір був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 1900 гривень також підлягає задоволенню. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості за тілом кредиту здійснено наступні платежі на загальну суму 3532 гривні, а саме: 08.09.2021 року 300 гривень, 24.09.2021 року 808 гривень, 10.10.2021 року 808 гривень, 04.11.2021 року 808 гривень та 07.12.2021 року 808 гривень. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6468 гривень (10000-3532=6468). Саме таку суму і просить стягнути позивач. Таким чином в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №4521603 від 13 серпня 2021 року у розмірі 18198 гривень 74 копійки, що складається: заборгованості за тілом кредиту 6468 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 9830 гривень 74 копійки, заборгованості за комісією 1900 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №0499370011 від 24 лютого 2025 року (а.с.86) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 2 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с.59-61), заявки про надання юридичної допомоги №135 від 1 січня 2025 року (а.с.65), Витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 31 січня 2025 року (а.с.67) загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 9000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved