Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

В грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 22\~264,00 грн. та понесених судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Як на підставу позовних вимог посилалось на те, що 16.01.2020 між ТОВ\~«Мілоан» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, було укладено електронний кредитний договір № 1527033, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 8\~000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказаний договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Проте, через неналежне виконання позичальником його грошових зобов`язань, станом на 16.04.2020 утворилась заборгованість у розмірі 22\~264,00 грн., яка складається з: 8\~000,00\~грн. - заборгованості за кредитом, 12\~024,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2\~240,00 грн. пеня. 09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 03/10, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 1527033 від 16.01.2020. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №\~1/15, у відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 23.04.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги визнає частково, а саме просить суд стягнути з нього лише тіло кредиту, а також відсотки в межах строку дії договору. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що нарахована позивачем сума заборгованості по відсоткам не відповідає дійсності, та пропонує власний розрахунок, згідно якого загальна сума до повернення за кредитом становить 8\~024,00 грн. Звертав увагу суду на те, що належних доказів укладення ним в електронній формі кредитного договору в матеріалах справи не міститься, на надано підтверджень перерахування позивачем коштів на його рахунок. Зауважував, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує тіло кредиту, що суперечить принципу добросовісності і справедливості, а також нарахування відсотків здійснювалось поза межами строку кредитування, встановленого договором. Також відповідач вказував на те, що вважає витрати на професійну правничу допомогу, визначені позивачем, завищеними та несправедливими. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, 30.12.2024 та 25.04.2025 від нього надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке було доставлено 05.03.2025. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, надав до суду відзив на позовну заяву. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 16.01.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1527033, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 8\~000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 16.01.2020; дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15.02.2020 (а.с. 26-28). Кредитні кошти надавались позивальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті. У відповідності до п. 1.5.2, 1.6 договору проценти за користування кредитом складають 24,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.2.2, 2.2.3 договору нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову ставку), встановлену п. 1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 ставка є нижчою, від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. Положеннями п. 3.2.4 договору передбачено, що позикодавець має право стягнувати з позичальника пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору. Відповідно до п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів позичальник, починаючи з дна наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п. 1.4 договору, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню у розмірі 2,00 % від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 % від загальної суми кредиту, одержаного позичальником. Положеннями п. 6.1, 6.2 договору передбачено, що він укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який надсилався товариством електронним повідомленням (смс на мобільний номер телефону). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «Мілоан» в розмірі 8\~000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 13906806 від 16.01.2020 (а.с.\~34, зворотня сторона). Згідно наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1527033, заборгованість [PERSON] станом на 16.04.2020 складає 22\~264,00 грн., яка складається з: 8\~000,00\~грн. - заборгованості за кредитом, 12\~024,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2\~240,00 грн. пеня (а.с. 13-14). 09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги (а.с. 19-25). Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1527033 в розмірі 22\~264,00 грн. (а.с. 12). 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати клієнту грошові кошти за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 29-32). Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 позивач набув права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~1527033 в розмірі 22\~264,00 грн. (а.с. 12, зворотня сторона). За правилом частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 1527033 від 16.01.2020 укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] за допомогою веб-сайту кредитодавця. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор. Відповідач будь-яких зауважень до змісту договору на момент його укладання не висловлював, підписав його без будь-яких застережень та зауважень. Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 під час розгляду справи №\~127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 14.06.2022 у справі №\~757/40395/20. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. З досліджених матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору №\~1527033 від 16.01.2020, укладеного між сторонами, не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статті 627 ЦК України. Крім того, проценти за користування кредитом визначено згідно положень статей 1048, 1056 ЦК України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону. Також, підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором.\~ Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував факт отримання ним грошових коштів від ТОВ «Мілоан» в порядку, розмірі, та спосіб, що передбачені вищевказаним договором. За змістом статей 526, 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 ЦК України). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що можливість стягнення пені передбачена п. 3.2.4, 4.1 кредитного договору, в зв`язку із порушенням відповідачем [PERSON] його грошового зобов`язання перед позивачем, останній має право на стягнення пені. Твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування пені у даному випадку суперечить положенням діючого законодавства та умовам кредитного договору. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Приймаючи до уваги, що належними та достовірними доказами підтверджено отримання [PERSON] від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 8\~000,00 грн. в кредит, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. При цьому заперечення відповідача проти позову щодо, зокрема, нарахування відсотків поза межами строку дії договору, спростовуються матеріалами справи. Наданий відповідачем розрахунок заборгованості не узгоджується з умовами кредитного договору № 1527033, укладеного між сторонами, а тому не приймається судом до уваги. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 43657029 від 07.08.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; копію акту про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 11.11.2024; детальний опис робіт (наданих послуг); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну відсутність участі представника позивача при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2\~000,00\~грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 2\~422,40 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: partial