Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також з [PERSON] стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. Постановою судді Волинського апеляційного суду від 07 червня 2022 року зазначену постанову суду першої інстанції залишено без змін. Штраф та судовий збір позивач сплатив. Відповідно до вказаних судових рішень [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 14 лютого 2022 року, о 09 год. 40 хв., на автодорозі Піща Пулемець Ковельського району Волинської області, він керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови і порушення координації рухів) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Поліцейськими сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Вегерою О.П. та [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506 від 14 лютого 2022 року щодо [PERSON] . Відтак, судді дійшли висновку, що позивач порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, ключовим доказом винуватості [PERSON] у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення суди обох інстанцій визнали відеозапис події правопорушення, який долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506 від 14 лютого 2022 року. Проте, вже після ухвалення постанови Волинського апеляційного суду від 07 червня 2022 року та набранням законної сили постановою Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року, позивач отримав лист відповідь з ГУНП у Волинській області від 24 червня 2022 року, в якому зазначено, що відповідно до висновку службового розслідування від 22 червня 2022 року був підтверджений факт вчинення дисциплінарного проступку працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Вегерою О.П. та [PERSON] , що виразилося у непроведенні безперервної відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора (бодікамери) під час складання відносно [PERSON] адміністративних матеріалів 14 лютого 2022 року. За неналежне виконання своїх службових обов`язків до [PERSON] та [PERSON] були вжиті заходи дисциплінарного впливу. Тому, на думку позивача, відеозапис події правопорушення, який долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506 від 14 лютого 2022 року, не може вважатися належним та допустимим доказом у справі у розумінні ст. 251 КУпАП. Про існування зазначеної обставини ні учасникам справи, ні судам обох інстанцій, під час судового розгляду не було відомо. З огляду\~на зазначену\~нововиявлену обставину\~ [PERSON] \~звернувся до Шацького районного суду Волинської області із заявою про перегляд постанови Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року за нововиявленими обставинами за аналогією з кримінальним судочинством та практикою Європейського суду з прав людини. Проте, постановою Шацького районного суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви з огляду на відсутність відповідної процедури у чинному КУпАП. Поряд з цим, [PERSON] вважає, що працівники поліції Вегера О.П. та [PERSON] заподіяли йому майнову та моральну шкоду, що проявилося у безпідставному притягненні його до відповідальності за адміністративне правопорушення на підставі неналежного та недопустимого доказу відеозапису події правопорушення, який долучений поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506 від 14 лютого 2022 року. Вина [PERSON] та [PERSON] у заподіянні такої шкоди підтверджена висновками службового розслідування ГУНП у Волинській області від 22 червня 2022 року. Розмір майнової шкоди становить 17496 грн. 20 коп., що складається з 17000 грн. сплаченого штрафу та 496 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. Моральну шкоду [PERSON] визначив у сумі 200000 грн., яка виразилася у тому, що внаслідок протиправних дій працівників поліції, він тривалий час був змушений доводити свою невинуватість у інкримінованому йому правопорушенні у судах різних інстанцій та державних органах, перебував в стані емоційного напруження і невизначеності, був позбавлений права керування автомобілем, на даний час мобілізований до лав ЗСУ, але не може використовувати авто в службових цілях. Враховуючи викладені обставини, [PERSON] просив стягнути на його користь з Державного бюджету України 17496 грн. 20 коп. майнової шкоди та 200000 грн. моральної шкоди, а судові витрати покласти на ГУНП у Волинській області. Представник Головного управління Національної поліції у Волинській області Денисюк І.О. подала відзив на вказану позовну заяву, в якому зазначила, що підстав для задоволення позову [PERSON] немає, оскільки випадки, коли особа має право на відшкодування майнової та моральної шкоди є виключними і передбаченими законодавством України, та не включать в себе обставин, на які посилається позивач. Наявність певних недоліків у діяльності працівників поліції сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої, і відповідно не може бути підставою для безумовного стягнення майнової та моральної шкоди. Тому [PERSON] просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Представник Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області Кучер О.О. також подала відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначила, що вона не погоджується із доводами та аргументами, викладеними позивачем у позовній заяві з наступних підстав. Позивачем не надано жодних належних доказів, які б свідчили про незаконність чи протиправність дій працівників поліції. Факт непроведення безперервної відеофіксації поліцейськими за допомогою портативного відеореєстратора (бодікамери) під час складання відносно [PERSON] адміністративних матеріалів 14 лютого 2022 року було встановлено та досліджено як судом першої, так і апеляційної інстанцій. Заслухавши пояснення\~учасників судового\~засідання,\~з`ясувавши\~фактичні обставини\~справи,\~дослідивши письмові\~докази в\~їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 14 лютого 2022 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Сайком В.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506. В протоколі зазначено, що 14 лютого 2022 року, о 09 год. 40 хв., на автодорозі Піща Пулемець Ковельського району Волинської області, [PERSON] керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови і порушення координації рухів) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно постанови Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. Постановою судді Волинського апеляційного суду від 07 червня 2022 року вказану постанову суду першої інстанції залишено без змін. Таким чином постанова суду першої інстанції набрала законної сили. Штраф та судовий збір позивач сплатив, що підтверджується квитанціями, які долучені до справи № 163/253/22. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду Шацьким районним судом Волинської області та Волинським апеляційним судом справи № 163/253/22 перевірялися відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 058506 від 14 лютого 2022 року, досліджувалися відеозапис з нагрудної камери поліцейського та матеріали справи. Згідно листа заступника начальника ГУНП у Волинській області Неруха О. від 24 червня 2022 року вбачається, що відповідно до висновку службового розслідування від 22 червня 2022 року був підтверджений факт вчинення дисциплінарного проступку працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Вегерою О.П. та [PERSON] , що виразилося у непроведенні безперервної відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора (бодікамери) під час складання відносно [PERSON] адміністративних матеріалів 14 лютого 2022 року. За неналежне виконання своїх службових обов`язків до [PERSON] та [PERSON] були вжиті заходи дисциплінарного впливу. З огляду\~на зазначену\~нововиявлену обставину\~ [PERSON] \~звернувся до Шацького районного суду Волинської області із заявою про перегляд постанови Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року за нововиявленими обставинами за аналогією з кримінальним судочинством та практикою Європейського суду з прав людини. Проте, постановою Шацького районного суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви з огляду на відсутність відповідної процедури у чинному КУпАП. Згідно постанови Шацького районного суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року заява [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шацького районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року у справі № 163/253/22 була повернута [PERSON] у зв`язку з відсутністю підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами із застосуванням аналогії закону чи аналогії права. Порядок та правові підстави відшкодування майнової та моральної шкоди визначені ст.ст. 22, 23 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що сам факт неналежного виконання поліцейськими [PERSON] та [PERSON] своїх службових обов`язків, що виразилося у непроведенні безперервної відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора (бодікамери) під час складання відносно [PERSON] адміністративних матеріалів 14 лютого 2022 року, за що до них були вжиті заходи дисциплінарного впливу, не є безумовною і достатньою підставою для стягнення на користь позивача майнової та моральної шкоди. У справах про відшкодування майнової та моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Суд звертає увагу на те, що факт непроведення безперервної відеофіксації поліцейськими за допомогою портативного відеореєстратора (бодікамери) під час складання відносно [PERSON] адміністративних матеріалів 14 лютого 2022 року були предметом оцінки Шацького районного суду Волинської області та Волинського апеляційного суду, тому дана обставина не є нововиявленою, як зазначає [PERSON] . Крім того, факт непроведення поліцейськими безперервної відеофіксації не вплинув на прийняття судом рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом на відеозаписі повністю (безперервно) зафіксовано відмову позивача щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом не встановлено факту заподіяння працівниками поліції [PERSON] майнової та моральної шкоди, позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому такої шкоди, а також не наведено належних мотивувань, з яких він виходив при визначенні розміру моральної шкоди. За таких підстав, позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову [PERSON] , витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed