Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15.03.2024-100000378 від 15.03.2024 року, в якому просили стягнути з останнього суму боргу в розмірі 26\~888.30 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 15.03.2024-100000378 від 15.03.2024 року ТОВ «Споживчий центр» відповідачу було надано кредит 15.03.2024 в сумі 12000,00 грн. строком на 140 днів зі сплатою за користуванням кредитом процентів у фіксованій ставці 1. % за 1 день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Відповідач свої зобов`язання не виконав у зв`язку з чим станом на 16.08.2024 року має заборгованість в розмірі 26\~888.30 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 11 253,98 гривень, по процентам в розмірі 12\~634.32 гривень, неустойки 3000 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 07.03.2025 року вказаний позов було прийнято в провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б., відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме 15.03.2024 року [PERSON] було подано заявку до ТОВ «Споживчий центр» на отримання кредиту в сумі 12 000,00 грн. строком на 140 днів зі сплатою за користуванням кредитом процентів фіксована ставка за кожен день невиконання зобов`язання 1 %, проценти сплачуються за кожен день у графіку, який є частиною договору, комісія 1800 гривень та погоджено суму неустойки у розмірі 120 гривень, яка нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кредитного зобов`язання не залежно від суми невиконаного зобов`язання (а.с. 18-19). [PERSON] ознайомлено із паспортом споживчого кредиту в якому зазначено суму кредитного ліміту, яка надається останньому 12000 гривень, процентна ставка відсотків річних 365 % фіксована, комісія 1800 гривень, загальні витрати за кредитом 13\~847, 80 гривня, орієнтовна загальна вартість кредиту 25\~847, 80 гривня, наведений графік сплати платежів (а.с. 21-22) Позивачем надано до матеріалів справи підтвердження надання суми кредиту 12\~000 гривень, призначення платежу видача коштів за договором № 15.03.2024-100000378, переказ коштів відбулося 15.03.2024 року о 08.22 годині (а.с. 12). За правилами ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» в сумі станом на 16.08.2024 року має заборгованість в розмірі 26\~888.30 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 11 253,98 гривень, по процентам в розмірі 12\~634.32 гривень, неустойки 3000 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 15.03.2024 року по 16.08.2024 року (а.с. 9) Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ст.\~611\~ЦК України визначено: у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 1046, 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Проте, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~2120-IX від 15.03.2022 року, який набрав законної сили 17.03.2022 року,\~розділ\~"Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 18 такого змісту:\~"18.\~У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Згідно ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Зважаючи на те, що\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~2120-IX від 15.03.2022 року набрав законної сили 17.03.2022 року, відтак з 17.03.2022 року позичальник звільняється від відповідальності сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені). Відтак, від суми заборгованості, що підлягала стягненню слід відрахувати суму за нікчемною умовою договору за неустойки 3000 гривень. Враховуючи, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15.03.2024-100000378, переказ коштів відбулося 15.03.2024 року, умови яких позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, позичальник взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість в сумі 23\~888, 30 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2422,40 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 88.84 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 2152 грн. 06 коп.).

Outcome: partial