Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

19 грудня 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Страх Є.О., звернулася до суду з позовом до відповідача виконкому Покровської районної в місті ради, у якому просить суд визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася зі смертю сина [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , співвласником якої був її син і належне йому майно він нікому не заповідав. Після смерті сина позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, і бажає прийняти спадщину, однак у встановлений законом строк з об`єктивних причин не подала відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття. Зазначає, що у зв`язку з моральною травмою та душевними переживаннями внаслідок втрати рідного сина, у перший місяць встановленого шестимісячного строку навіть не переймалася стосовно прийняття спадщини, через деякий час, бажаючи прийняти спадщину після померлого, не змогла цього зробити в силу різкого погіршення здоров`я. Так, на початку листопада 2020 року у позивача була діагностовано пневмонія Covid-19, у зв`язку із тяжким перебігом позивач у перший місяць хвороби перебувала у стані середньої тяжкості, після виписки стан здоров`я не покращився, що стало наслідком вимушене звільнення з роботи позивача. В цей час загострилися й інші хронічні захворювання позивача, у зв`язку з чим остання постійно лікувалася до червня 2021 року, і лише після цього відновилася і з липня 2021 року знову вийшла на роботу. Одразу після покращення здоров`я позивач, бажаючи прийняти спадщину, звернулася до приватного нотаріуса, який їй роз`яснив, що оскільки на день відкриття спадщини син через хворобу проживав разом із позивачем, то відповідно вона вважається такою, що прийняла спадщину і немає необхідності витрачати зайві кошти для подачі письмової заяви і строк для подачі такої необмежений. Проте, при зверненні у 2024 році до приватного нотаріуса Донченко В.Л. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку. Вважає, що має поважні причини для продовження пропущеного строку у зв`язку із тривалою впродовж дев`яти місяців після смерті сина хворобою, у зв`язку з чим фізично не могла з`явитися до нотаріуса. Будь-які інші спадкоємці першої та інших черг, які б претендували на спадщину, відсутні. Ухвалою судді від 23 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. 30 грудня 2024 року надійшла позовна заява після усунення недоліків. Ухвалою судді від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27 січня 2025 року, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 07 січня 2025 року від представника відповідача надійшли пояснення, у яких він, посилаючись на чинне законодавство, норми якого регулюють спірні правовідносини, просив прийняти рішення з урахуванням зібраних доказів по справі. 27 січня 2025 року підготовче засідання відкладено на 04 березня 2025 року у зв`язку з неявкою позивача та його представника. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувані докази, підготовче засідання відкладено на 24 березня 2025 року. 24 березня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16 квітня 2025 року. Представник позивача адвокат Страх Є.О. в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити позовні вимоги, суду пояснив, що позивач пропустила строк з поважних причин, а саме через тяжкий перебіг хвороби, у подальшому звернулася до нотаріуса, де їй було помилково роз`яснено про відсутність обмежувальних строків для подачі заяви про прийняття спадщини, і позивач, будучи впевненою у такому порядку оформлення спадщини, звернулася лише у 2024 році до нотаріуса, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку. Звернув увагу суду, що перебіг і наслідки хвороби були тяжкими, що позивач була вимушена звільнитися з роботи і лише після відновлення стану здоров`я знову працевлаштувалася. Представник відповідача виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Симоненко О.В. до суду не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням зібраних доказів по справі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом учасника справи, який має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , (а.с. 14-15,18). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). За життя [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 18.10.2013 по 05.11.2020 (а.с. 69). Відповідно до копій Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.1998 року та реєстраційного посвідчення до нього, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 11-12). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини вказаної квартири. 11 вересня 2024 року [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Донченко В.Л. про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] (а.с. 61). Постановою нотаріуса від 11 вересня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [INFO] [PERSON] , а саме на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 67). Постанова обґрунтована\~тим,\~що з\~ [PERSON] \~на момент\~його смерті\~ [PERSON] \~не була\~зареєстрована,\~із заявою\~про прийняття\~спадщини протягом\~шестимісячного строку\~з дня\~смерті [PERSON] \~до нотаріуса\~не зверталася,\~документів,\~які б\~підтверджували її\~проживання разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~не надано. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання\~ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, 20 березня 2024 року у справі № \~545/1231/23. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилалась, зокрема на те, що у зв`язку з тривалою хворобою, яка мала наслідком загострення хронічних захворювань, вона змушена лікуватися та витрачати свої сили та час, кошти на подолання хвороби. Стан здоров`я не дозволив вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Доказами поважності причини пропущення позивачем строку для прийняття спадщини після померлого сина є копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1763 від 28.01.2021 та 30.09.2024, виданих Амбулаторією № 1 № 1 КНП «ЦПМСД № 2» КМР, а також копія медичної карти амбулаторного хворого, заведеної 12.11.2020, відповідно до яких вбачається, що [PERSON] з 12.11.2020 по 04.12.2020 була на лікарняному листу з приводу «Позалікарняна правобічна пневмонія 3 кат. (дихальна недостатність), Covid-19, стан важкий; з 15.12.2020 по 29.12.2020 та з 03.01.2021 по 22.01.2021 амбулаторне лікування «Постковідний стан. Гіпертонічна хвороба ІІ ст.», з 24.01.2021 по 31.01.2021 лікування «Гіпертонічна хвороба ІІ. Криз»; з 02.02.2021 по 26.02.2021 лікування «Люмбоішиалгія на фоні радикулопатії справа»; з 01.03.2021 по 24.03.2021 амбулаторне лікування «Цефалобрахіалгія справа»; з 24.03.2021 по 03.04.2021 амбулаторне лікування «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Криз»; з 03.04.2021 по 15.04.2021 амбулаторне лікування «Радикулопатія»; з 15.04.2021 по 25.04.2021 «Радикулопатія в стані загострення»; з 25.04.2021 по 03.05.2021 «Хронічний бронхіт з обструкт.»; з 03.05.2021 по 15.05.2021 «Гострий пієлоцистит» (а.с. 5-9). Крім того, як вбачається з копії трудової книжки, [PERSON] 15 грудня 2020 року була звільнена з посади лікаря з медичних невідкладених станів виїзної бригади екстреної медичної допомоги КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» ДОР, 01 липня 2021 року прийнята на посаду лікаря-терапевта амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 1 КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги» КМР (а.с. 22-23). Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачкою шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилалася [PERSON] суд приходить до висновку, що причини, вказані позивачем, є тими непереборними обставинами, які перешкоджали їй протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто до 11 квітня 2021 року, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 01 червня 2020 року\~у справі № 185/777/17, від 20 березня 2024 року у справі № \~545/1231/23. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , терміном у три місяці. Оскільки виконком Покровської районної в місті ради у даній справі є належним відповідачем, однак права позивача за цим позовом не порушував, не невизнавав та не оспорював, а лише надав пояснення щодо заявлених позовних вимог по суті, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.

Outcome: approved