Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У лютому 2025 року Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (далі позивач, Кременчуцька міська рада) звернулася з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором оренди землі у сумі 55935,85 грн та 2422,40 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 серпня 2012 року між Кременчуцькою міською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди землі для експлуатації та обслуговування магазину №\~ [NUMBER] на [ADDRESS] , загальною площею 596 кв. м строком на 15 років. Договір укладено до 29 серпня 2027 року. У період із 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2024 року відповідач використовувала земельну ділянку площею 596 кв. м для експлуатації обслуговування магазину, проте плату за користування такою ділянкою у встановленому порядку не вносила, чим завдала позивачу збитків на суму 55935,85 грн. Ухвалою від 19 лютого 2025 року суд відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи) та довідки про доставку електронних документів в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд», із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. За правилами\~статті 206\~Земельного кодексу\~України використання\~землі в\~Україні є\~платним.\~Об`єктом\~плати за\~землю є\~земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до статті 21 Закону України від 06 жовтня 1998 року №\~161-XIV «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Суд встановив, що відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно магазин № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВТМ № 476679 від 27 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Дощенко О.\~В. № 530. Відповідно до договору оренди землі від 09 серпня 2012 року, укладеного між Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий № 5310436100:06:002:0184) для експлуатації та обслуговування магазину №\~ [NUMBER] (код КВЦПЗ В 03.07) на [ADDRESS] . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 596 кв. м (пункт 2 Договору). Відповідно до пункту 8 Договір укладено на 15 років. Згідно з пунктом 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно та складає 18281,11 грн в рік. Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками платниками за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця починаючи з дня державної реєстрації договору оренди землі (пункт 11 Договору). Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 11762479 від 29 серпня 2012\~року державну реєстрацію договору оренди землі проведено 29 серпня 2012 року. При здійсненні розрахунку орендної плати позивачем застосовано ставку орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі, що відповідає пункту 9 Договору оренди землі, з урахуванням коефіцієнтів індексації. Грошова оцінка земельної ділянки за 2022 рік становить 763029,00 грн; за 2023 рік 877484,84 грн; за 2024 рік 922238,48 грн. Заборгованість розрахована за наступною грошовою формулою: нормативна грошова оцінка земельної ділянки 596 кв. м х 5 % х 0,6 = сума річного розміру орендної плати за кожний рік та становить: за 2022 рік за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року 1944,16 грн, за 2023 рік за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року 26324,54 грн, за 2024 рік за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року 27667,15\~грн. Правильність цього розрахунку відповідач не спростував. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди землі від 29 серпня 2012 року у сумі 55935,85 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved