Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 квітня 2023 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «MERCEDES BENZ S 500», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «CADILLAC ATS», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль «CADILLAC ATS», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладеного адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MERCEDES BENZ S 500, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-211774566. Крім того, відповідно до умов EP-211774566 розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000 грн. на одного потерпілого, тож виплата страхового відшкодування на одного потерпілого не могла перевищувати 160 000 грн. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 09.08.2023 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 160 000 грн. 28.12.2024 року відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів однак, станом на дату подання даної позовної заяви відповідач не сплатив кошти позивачу. Оскільки позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 16 000 грн., позивач і просить стягнути його з відповідача в порядку регресу з урахуванням штрафних санкцій. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2023 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «MERCEDES BENZ S 500», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «CADILLAC ATS», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль «CADILLAC ATS», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладеного адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MERCEDES BENZ S 500, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-211774566. Відповідно до умов EP-211774566 розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 000 грн. на одного потерпілого, тож виплата страхового відшкодування на одного потерпілого не могла перевищувати 160 000 грн. Вказана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом №42890/1 від 27 жовтня 2023 року. Позивачем на підставі умов договору страхування та страхового акту, розрахунку до нього, визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі даних розрахунків позивачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 160 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7148 від 27.10.2023 року, копія якого наявна в матеріалах справи. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. А згідно з ч. 1 ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «а» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, спричинив дорожньо-транспортну пригоду будучи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, доказів зворотнього не надав, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки у вигляді виплаченого відшкодування у розмірі 160 000 грн. Разом з тим, вимоги щодо стягнення 3% річних в розмірі 420,82 грн. та пені у розмірі 4 015,34 грн., не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не є боржником у грошовому зобов`язанні, не отримував будь-які грошові кошти і не зобов`язувався їх повернути вчасно, а є винною особою в ДТП і несе цивільно-правову відповідальність за її наслідками. Крім того, зазначені кошти, в силу вимог ст. 979 ЦПК України та ч. 2 ст. 625 ЦПК України, має право стягнути при настанні страхового випадку страхувальник зі страховика в разі прострочення останнім виплати страхового відшкодування, зазначені правовідносини не стосуються вимог щодо повернення винною особою суми сплаченого страхового відшкодування страховику. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial