Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] який діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , третя особа Управління соціального захисту населення Бучанської районної військової адміністрації Київської області про повернення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління Міністерства юстиції в м. Києві 25 липня 2008 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , відповідний актовий запис за №\~737. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , зокрема, 21 листопада 2022 року звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (справа №\~369/11744/22) вказуючи на те, що шлюбні стосунки з [PERSON] припинились з початку лютого 2022 року і вони проживають окремо Разом з тим, позивач зазначає, що з 05 березня 2022 року [PERSON] та [PERSON] близько шести календарних місяців проживали однією сім`єю у Франції. Остаточно [PERSON] пішла з сім`ї 31 серпня 2022 року. З цього часу старша донька [PERSON] проживала з матір`ю у Франції, а наразі на постійній основі проживає разом з батьком та малолітніми [PERSON] та [PERSON] . Так, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року у справі №\~369/11744/22 шлюб між сторонами було розірвано. Після народження третьої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним шестирічного віку, тобто до [INFO] включно Управлінням соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області родині [PERSON] було призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Відповідно до листа Управління від 11 жовтня 2023 року №\~3645 [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні та постійно отримувала виплати допомоги на дітей, що виховуються у багатодітних сім`ях, а саме на дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за умови її постійного проживання з названими дітьми як того вимагає законодавець. Так, зважаючи на викладене, враховуючи те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] з серпня 2022 року донині проживають з батьком [PERSON] на постійній основі, мати [PERSON] , на думку позивача, безпідставно отримувала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, яка виплачувалася, зокрема, [PERSON] та [PERSON] за період з серпня 2022 року по листопад 2023 року. Крім того, зазначає, що [PERSON] у відповідний проміжок часу участі в утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] не приймала взагалі. Відповідно до судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року у справі №\~369/11101/23 з матері дітей стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Розмір цих аліментів становить одну третину заробітку [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з липня 2023 року. На підставі вказаного судового наказу, постановою державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М. від 28 липня 2023 року відкрито виконавче провадження №\~72365049. Разом з тим, як зазначає позивач, від виконання вказаного судового наказу [PERSON] ухиляється. Разом з тим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 серпня 2023 року у справі №\~369/11101/23 у задоволенні заяви адвоката Герасимової Т.І., яка діє в інтересах [PERSON] , стягувач: [PERSON] про скасування судового наказу про стягнення аліментів на дітей відмовлено. З огляду на несплату аліментів, зокрема, постановою державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М. 15 грудня 2023 року було арештовано кошти [PERSON] . Факт проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком підтверджується актами обстеження умов проживання, які затверджено начальником служби у справах справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, А. Крушинською 11 липня 2023 року, 08 вересня 2023 року та 19 грудня 2023 року. Факт того, що батько [PERSON] забезпечує малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] всім необхідним підтверджується актом оцінки потреб сім`ї особи, яка проводилася 19 грудня 2023 року фахівцями відповідальними за оцінку потреб [PERSON] та [PERSON] . Так, за період з серпня 2022 року по листопад 2023 року включно [PERSON] отримала 33\~600 грн., що підтверджується листом Управління від 11 жовтня 2023 року №\~3645. При цьому сума виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях на неповнолітню дитину [PERSON] за вказаний період складає 11200 грн. Тому, на думку позивача, [PERSON] незаконно привласнено виплату відповідної допомоги на малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за період з серпня 2022 року по листопад 2023 року включно на суму 22\~400 грн. Додатково зауважує, що з грудня 2023 року допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях не виплачується, оскільки дитині [PERSON] у листопаді 2023 року виповнилося 6 років, що підтверджується листом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 10 листопада 2023 року №\~Ц-3004. Крім того, позивач повідомляє, що ним вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме на адресу відповідача та її адвоката надсилалися письмові вимоги щодо повернення безпідставно набутої допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, у частині виплаченій матері [PERSON] на малолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] , за період з серпня 2022 року по листопад 2023 року. Разом з тим вказані листи названими адресатами отримані не були. На підставі викладеного, позивач звертається до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуту допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, у частині виплаченій на малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2022 року по листопад 2023 року включно у розмірі 22\~400 грн., 3\~% річних від простроченої суми у розмірі 880,04 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 01 січня 2024 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 07 червня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Каменської Ніни Петрівни, про витребування доказів задоволено. Постановлено витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» щодо перетинання (виїзду та в`їзду) державного кордону України громадянкою України [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 24.02.2022 року по даний час. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи №\~1636 від 18 жовтня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І.А.. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченка В.В. щодо повторного автоматичного розподілу справи №\~1679 від 21 жовтня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 07 листопада 2024 року цивільну справу прийнято до провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 17 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, зазначили, що діти проживають з батьком, а мати безпідставно отримувала грошову допомогу на дітей від держави, у зв`язку із чим просили задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи Управління соціального захисту населення Бучанської районної військової адміністрації Київської області у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Надала суду заяву, в якій просила розгляд справи без участі третьої особи. Прийняття рішення у справі залишила на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши доводи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 липня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис від 25 липня 2008 року №\~737). З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що вказаний шлюб між сторонами на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2023 року у справі №\~369/11744/22 було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис від 26 грудня 2008 року №\~2909), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис від 11 липня 2012 року №\~45), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис від 15 листопада 2017 року №\~114). Батьками дітей вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, після народження третьої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним шестирічного віку, тобто до [INFO] включно, Управлінням соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області родині було призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Відповідно до листа Управлінням соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області від 11 жовтня 2023 року №\~3645 [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні та постійно отримувала виплати допомоги на дітей, що виховуються у багатодітних сім`ях, а саме на дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК України. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Вказана правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі №\~638/11807/15-ц (провадження №\~61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі №\~154/948/16 (провадження №\~61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі №\~205/3330/14-ц (провадження №\~61-1133св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №\~922/3412/17 (провадження №\~12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» призначається такий вид державної допомоги сім`ям з дітьми, як допомога при народженні дитини. Статтею 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини (ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»). Відповідно до\~п.\~9\~Порядку виплати\~допомоги на\~дітей,\~які виховуються\~у багатодітних\~сім`ях затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 13\~березня 2019\~року №\~250,\~допомога призначається\~на третю\~і кожну\~наступну дитину\~з місяця,\~в якому\~було подано\~заяву з\~усіма необхідними\~документами та/або\~відомостями,\~та виплачується\~щомісяця по\~місяць досягнення\~дитиною 6-річного\~віку включно. Допомога призначається у розмірі 2100 гривень (п. 10 Порядку). Пунктом 11 вказаного порядку передбачено, що виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; нецільового використання коштів і незабезпечення створення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення його батьківських прав; влаштування дитини на повне державне утримання; зарахування дитини на цілодобове перебування (від чотирьох ночівель на тиждень) до інтернату (пансіону) закладу загальної середньої освіти (за винятком спеціальних закладів освіти, закладів освіти III ступеня, ліцеїв, що забезпечують здобуття виключно профільної середньої освіти, та випадків, коли батьки сплачують повну вартість утримання дитини в закладі); перебування отримувача допомоги в місцях позбавлення волі за рішенням суду; втрати статусу багатодітної сім`ї; подання отримувачем допомоги заяви про припинення виплати допомоги; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу соціального захисту населення, який призначив допомогу. У випадках, передбачених абзацами другим - сьомим цього пункту, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій центру соціальних служб або посадовою особи територіальної громади. Статтею 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону, суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до п. 16 Порядку №\~250 від 13 березня 2019 року, ведення бухгалтерського обліку, відкриття рахунків, реєстрація, облік бюджетних зобов`язань в Казначействі та операції, пов`язані з використанням бюджетних коштів, здійснюються в установленому законодавством порядку. Складення і подання фінансової та бюджетної звітності про використання бюджетних коштів, а також контроль за їх цільовим та ефективним витрачанням здійснюються в установленому законодавством порядку. Відповідно до\~абзаців 35,\~36 Порядку призначення\~і виплати\~державної допомоги\~сім`ям\~з дітьми затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~27\~грудня 2001\~року №\~1751,\~контроль за\~цільовим використанням\~державної допомоги\~здійснюється працівниками\~центрів соціальних\~служб або\~уповноваженою особою,\~визначеною виконавчим\~органом ради\~об`єднаної\~територіальної громади,\~в межах\~повноважень. У разі встановлення факту нецільового використання коштів зазначені органи подають керівнику органу, що призначив допомогу, пропозиції щодо припинення її виплати. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на те, що відповідач безпідставно отримувала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, у зв`язку із тим, що з серпня 2022 року двоє малолітніх дітей не проживають разом з матір`ю, а проживають разом із ним. Суд не може визначати наявність підстав для призначення чи не призначення допомоги батьку дитини на час проживання дітей з ним замість матері, яка перебувала на обліку як отримувач допомоги, оскільки це не відноситься до його компетенції. Разом з тим, суд вважає доводи позивача безпідставними. Позивачем не було надано суду належних і допустимих доказів нецільового використання отриманих відповідачем на дітей коштів. Крім того, суд не вбачає підстав для застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки грошові кошти, які виплачувалися відповідачу як державна допомога на дітей, нараховувались їй не за рахунок коштів позивача, а тому він не має право вимагати їх повернення. Більше того, суд зазначає, що у разі виявлення нецільового використання державної допомоги, вказані кошти стягуються та повертаються до державного бюджету, а контроль за цільовим використанням державної допомоги здійснюється працівниками центрів соціальних служб або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, в межах повноважень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed