Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] у зв`язку з тим, що вона потребує постійного стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, та просить призначити його опікуном над [PERSON] .. Заявник за письмовою заявою просив розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - орган опіки\~та піклування\~Кривоозерської селищної\~ради Миколаївської\~області надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності вказавши, що не заперечує проти задоволення вимог заяви [PERSON] .. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється зятем [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 14 лютого 2013 року, даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом РАЦС Миколаївської області 18 лютого 1988 року. Висновком головного судового експерта №841 Одеської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України", підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді "Органічного розгляду особистості та поведінки судинного ґенезу з вираженням апатичним варіантом психоорганічного синдрому" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F07.09" за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до положень ч.1 ст.39 ЦК України регламентовано, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положеннями ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. За положеннями ч.4 ст.63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно до положень ч.3 ст.296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до положень ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає її опікуна. За положеннями ч.6\~ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вищезазначене, оскільки [PERSON] внаслідок особливостей захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, захищати свої права та інтереси, в зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та встановленню опіки, суд вважає за необхідне визнати її недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. Відповідно положень ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави. На підставі ст.ст.39, 41, 60, 61, 63 ЦК України,

Outcome: approved