Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

14.02.2025 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, у якому просив суд: відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред?явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. 03.03.2025 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28.03.2025 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання представник позивача з`явився, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійній вимоги з боку позивача у судове засідання не з`явився, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: -відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; -відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; -відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачкою не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на контролі органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання щодо невідкладного відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 22.11.2022 року №1670, зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 22.11.2022 року №1669, зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , встановлено. Мати дітей - [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України, документ № [NUMBER] , орган видачі 5115, дата видачі 03.02.2021 року), проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України, серія [NUMBER] , виданий Березівським РС ГУДМС України в Одеській області 25.04.2013 року) проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що до Служби у справах дітей Одеської міської ради 04.02.2025 року надійшло телефонне повідомлення від інспектора сектору ювенальної превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, в якому зазначалось, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та [PERSON] , які неналежно виконують батьківські обов?язки відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та вживають наркотичні речовини. З метою з?ясування обставин спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Хаджибейському районі спільно з інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНІ в Одеській області 05.02.2025 року здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою перебували матір [PERSON] , [INFO] , та батько [PERSON] , [INFO] , з ознаками вживання наркотичних речовин. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 05.02.2025 року спільно з інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено обстеження житлово-побутових умов родини та складено відповідний акт. Було встановлено, що у квартирі не дотримано санітарно-гігієнічні норми, присутній затхлий запах, бруд та сміття, наявні таргани, меблі небезпечні для використання, на підлозі недопалки. Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 р. №585, 05.02.2025 року, було проведено оцінку рівня безпеки дитини та зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини - «дуже небезпечно». Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей від 05.02.2025 року було встановлено, що перебування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із батьками загрожує їх життю та здоров?ю. Судом встановлено, що малолітніх [PERSON] та [PERSON] було направлено до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради. Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження №80/01-06 від 07.02.2025 року «Про невідкладне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також, 07.02.2025 року за №403/01-20 органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.4.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд виходить з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров?я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов?язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Частиною 4 ст. 170 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином суд вважає за доцільне призначити стягнення аліментів на дитину у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд звертає увагу відповідачів, що представник позивача звернувся до суду із чотирма позовними вимогами про відібрання [PERSON] , [INFO] , від матері та батька, без позбавлення батьківських прав, про відібрання [PERSON] , [INFO] , від матері та батька, та про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з її батьків у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред?явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини, стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з її батьків у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред?явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Згідно п. 2 ч. 3, ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового\~збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028,00 гривень. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов?язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб?єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до\~ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за чотири позовні вимоги (по 3028,00 гривень за кожну) та у загальному розмірі 12112,00 гривень. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved