Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 04.08.2016, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1975 (заяву сформовано та надіслано до суду представником позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС). В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, з 04.08.2016 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між ними погіршились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися результату не принесли, останні спілкування з відповідачем виявилися безрезультатними. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву передано на розгляд судді Жилі В.С. Ухвалою судді від 11.03.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позиваці строк для усунення виявлених недоліків, які нею надалі усунуто. Ухвалою судді від 21.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Додатково вказала, що з часу подання позовної заяви відносини між нею та відповідачем не покращились, вони проживають окремо, можливість примирення між ними відсутня, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що проживає окремо від дружини, заперечив щодо вжиття судом заходів для примирення подружжя, просив розірвати шлюб, укладений між ним та позивачкою. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За умовами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~114\~СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як видно із свідоцтва про шлюб від 04.08.2016 серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.08.2016, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 1975 від 04.08.2016. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, та примирення неможливе. Враховуючи те,\~що позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~позов визнав,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як видно з квитанції про сплату №\~MRQD-RLRD-KSME від 01.03.2025, позивачкою за подання до суду означеної позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 1\~211,20 грн. Водночас, оскільки позов подавався через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, при визначенні розміру судового збору підлягав застосуванню понижуючий коефіцієнт 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відтак розмір судового збору становив 968,96 грн. (1211,20 грн * 0,8). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 484,48 грн., а решту судових витрат у розмірі 484,48 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачка не позбавлена права звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 242,24 грн. (1211,20 грн. 968,96 грн. = 242,24 грн.).

Outcome: approved