Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З [PERSON] по справі вона перебуває в шлюбі з 17.08.2019 року, зареєстрованому Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1316. Від спільного життя сторони дітей не мають. Заявник посилалася на те, що спільне життя з [PERSON] не склалося, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. Сторони разом не проживають, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільне господарство. Шлюб носить формальний характер просив його розірвати. На даний момент [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі. Заявник у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій зазначила, що вимоги заяви підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 21). Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 26, 27). Відзиву, пояснень, жодних заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.08.2019 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. 12.09.2022 року вироком Київського апеляційного суду по справі №756/16588/21 заінтересованій особі [PERSON] призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі (а.с. 28-34). Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved