Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

21 лютого 2025 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, 19 жовтня 2002 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу з відповідачем мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 червня 2004 року). 05 грудня 2008 року шлюб з відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області. Спільний син позивача та відповідача навчається на 3 курсі Навчально-наукового інституту здоров`я, реабілітації та фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України, денна форма навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання № 25335 від 28 січня 2025 року. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» 30 червня 2026 року. Відтак, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено Верещінську І.В. Ухвалою від 20 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від відповідача 25.04.2025 року надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій він не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі саме в розмірі 4 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області 19 жовтня 2002 року (а.с. 8). Від шлюбу у сторін є повнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 червня 2004 року, виданим відділом РАЦС м. Попасна, Луганська область, Україна (а.с. 9). 05 грудня 2008 року шлюб з відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 10). Спільний син сторін навчається на 3 курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України, денна форма навчання, що підтверджується довідкою з місця навчання № 25335 від 28 січня 2025 року. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» 30 червня 2026 року. (а.с. 12). Також, згідно договору № 161224-141 про надання послуг, укладеного між ТОВ «Школа реабілітолог» та [PERSON] сторони погодили умови надання послуг з навчання за програмою: Базовий курс масажу в школі «Реабілітолог», вартість курсу становить 9 000 грн. (а.с. 13). В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні стосунки, дитина проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні та необхідні кошти на її навчання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільного сина. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання в будь-якій формі. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1 вказаної статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У ч. 2 статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З огляду на всебічне та повне дослідження доказів наявних у справі, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до 23 років, якщо дитина продовжує навчання, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, враховуючи заяву відповідача про визнання позову саме в такому розмірі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права та забезпечить потреби дитини. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 21.02.2025 року, і до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 % судового збору в розмірі 605,60 грн., оскільки останній визнав позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved