Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

04.02.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 13.01.2025 за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов Микола Денисович, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду 24.04.2025 замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Михайлівської сільської ради Запорізької області на належного відповідача [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] під час виконання обов`язків військової служби загинув син позивачки [PERSON] - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкування належних позивачу прав та обов`язків здійснюється за законом. Після його смерті спадкоємцями за законом є брат [PERSON] - [PERSON] , та позивачка [PERSON] мати [PERSON] . Спадкоємцем четвертої черги є жінка [PERSON] [PERSON] , факт проживання якої з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановлений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який через різні життєві обставини не був до кінця оформлений на ім`я позивачки по справі. Відповідно до акту фактичного проживання від 11.03.2024 у цьому будинку [PERSON] фактично проживає з 2012 року. Однак через сплив строку для прийняття спадщини (пропущений з об`єктивних причин через похилий вік, відсутність спеціальних знань, наслідки переживання тяжкої втрати сина, воєнний стан, часті обстріли цивільної та промислової інфраструктури міста Запоріжжя та Запорізької області) позивачка не змогла реалізувати свої спадкові права, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. Ці обставини є об`єктивними, непереборними для спадкоємця для вчинення цих дій. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова М. Д. від 06.03.2024 спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є брат загиблого [PERSON] . Позивачка [PERSON] є пенсіонеркою за віком та на час загибелі [PERSON] була непрацездатною особою, тобто має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном 2 (два). Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Воробйов М. Д. у листі, який надійшов до суду 15.04.2025, зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] № 328 від 20.11.2023 з 24.07.2023 виключеного зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого сержанта [PERSON] , колишнього командира бойової машини командира механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який загинув [INFO] внаслідок вогнепального поранення тулуба, правої кінцівки. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Вільнянським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 31.10.2023, позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . Позивачка [PERSON] \~є пенсіонеркою\~за віком\~(копія\~пенсійного посвідчення\~серії [NUMBER] )\~та має\~статус члена\~сім`ї військовослужбовця,\~який загинув\~(помер)\~під час\~проходження військової\~служби (копія\~посвідченнячленів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби серії [NUMBER] , виданого 11.01.2024). Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.07.2023 № 2323-7001826863 [PERSON] зареєстрована за адресою: Запорізька область, с. Верхівка; фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 3/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , за зверненням [PERSON] до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова Миколи Денисовича була відкрита дана спадкова справа. [PERSON] отримала 27.01.2024 повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова Миколи Денисовича про те, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Воробйова М. Д. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Згідно з копією довідки № б/н від 06.03.2024, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Воробйовим М. Д., спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є брат [PERSON] . Інших спадкоємців за законом після померлого немає. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на необізнаність про складення на його ім`я заповіту. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2.008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертається увага на те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини З статті 1272 ЦК України; у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини.; додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячний строк, встановлений статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Суд вважає, що трагічна втрата сина, діючий на території України воєнний стан, з урахуванням похилого віку позивачки, є поважною причиною пропуску строку відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Враховуючи заяву представника позивача, суд залишає за позивачем понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved