Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вказують, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку (літ.А) загальною площею 48.10 кв.м, житловою площею 19.60 кв.м., літньої кухні (літ.Б); сараю (літ.В); сараю (літ.Г); сараю (літ.Д); вбиральні-тимчасової (літ.Е), загальна вартість майна становить 195833.00 грн. Спадкове майно являється майном колишнього колгоспного двору. У зв`язку з цим, до спірних відносин має застосовуватись законодавство, яке регулює відносини у майні колгоспного двору. Відповідно до даних книг погосподарського обліку у період часу з 1986 року по 2000 рік домогосподарство за адресою: [ADDRESS] належало до суспільної групи колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 року до членів колгоспного двору належали [PERSON] (мати), [PERSON] (батько) та [PERSON] (відповідач). Таким чином, частка кожного з членів колгоспного двору у майні колгоспного двору становила 1/3. Отже частка спадкодавця [PERSON] становить 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. У зв`язку з цим, спадщина після смерті [PERSON] становить 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Тому, [PERSON] та [PERSON] мають право, як спадкоємці І черги за законом на 1/5 від 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: . [ADDRESS] , а не на 1/5 частки від усього майна, що знаходиться за вказаною вище адресою. Бажаючи оформити документи на свої частки у спадковому майні згідно законодавства та зареєструвати право власності позивачі звернулися до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріальної округу Штефюк Н.В. Але, через те, що за життя спадкодавець не виготовила правовстановлюючі документи на спадкове майно і не зареєструвала у встановленому законом порядку, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів. З врахуванням змінених та доповнених позовних вимог просить суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності по 1/15 частки кожній на майно в порядку спадкування за законом, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку (літ.А) загальною площею 48.10 кв.м, житловою площею 19.60 кв.м.; літньої кухні (літ.Б); сараю (літ.В); сараю (літ.Г); сараю (літ.Д); вбиральні-тимчасової (літ.Е). В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В зустрічному позові вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку (літ.А) загальною площею 48.10 кв.м, житловою площею 19.60 кв.м., літньої кухні (літ.Б); сараю (літ.В); сараю (літ.Г); сараю (літ.Д); вбиральні-тимчасової (літ.Е), загальна вартість майна становить 195833.00 грн. Бажаючи оформити документи на свою частку у спадковому майні згідно законодавства та зареєструвати право власності він звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріальної округу Штефюк Н.В., даним нотаріусом була заведена спадкова справа. Але за життя спадкодавець не виготовила правовстановлюючі документи на спадкове майно і не зареєструвала у встановленому законом порядку. Згідно матеріалів спадкової справи, він не є єдиним спадкоємцем, також поряд з ним є спадкоємцями першої черги [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Таким чином частка кожного становить 1/5. На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] . Ухвалою Путильського районного суду від 01.08.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Щодо зустрічного позову представник позивачів зазначив, що спірний будинок є колгоспним двором, а тому позивач за зустрічним позовом має право на 1/15 частку спадкового майна, після померлої [PERSON] , в даній частці позовні вимоги визнають. В судовому засіданні відповідач [PERSON] як первісні так і зустрічні позовні вимоги визнав та підтвердив обставини викладенні в позовах. В подальшому останній в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] первісні позовні вимоги не визнав, вважає, що даний позов є безпідставним. Щодо зустрічного позову просив суд його задовольнити. В подальшому [PERSON] в судове засідання не з`являвся, хоча судом повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що спірна спадщина повинна належати спадкоємцю [PERSON] , оскільки мати [PERSON] склала на неї заповіт, але у зв`язку з злочинними діями адміністратора відділу ЦНАП виконавчого комітету Усть-Путильської сільської ради [PERSON] , а саме незаконне скасування заповіту її було позбавлено спадкового майна, а тому вважає, що інші спадкоємці не мають права на спадкове майно. Представник Усть-Путильської\~сільської ради\~Вижницького району\~Чернівецької областів судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, вирішення спору залишає на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює адміністратором відділу ЦНАП виконавчого комітету Усть-Путильської сільської ради. Так дійсно 01.11.2021 року вона склала заповіт від імені померлої [PERSON] , згідно якого все майно заповіла своїй дочці [PERSON] . Даний заповіт підписала [PERSON] , оскільки переконала її, що мати [PERSON] бажає заповісти все майно їй. В подальшому коли вона з`ясувала у [PERSON] , що вона не бажає заповідати своє майно, своїй дочці [PERSON] , у зв`язку з чим, даний заповіт був скасований, так як не було волі спадкодавця. Зазначила, що вона шкодує про вчинене. Задовольняючи первісні позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом суд виходить з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи представник позивачів надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] , про що виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради зроблено відповідний актовий запис за №79 /а.с.15,30-32/. [PERSON] 23.11.1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Мариничівською сільською радою зроблено відповідний актовий запис за №14 /а.с.14/. Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 11.07.2022 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , є рідною матір`ю [PERSON] /а.с.10,11/. Позивач [PERSON] народилась [INFO] , про що виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради зроблено відповідний актовий запис за №27 /а.с.16,27-29/. [PERSON] 29.09.1985 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Мариничівською сільською радою зроблено відповідний актовий запис за №11 /а.с.16/. Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 11.07.2022 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , є рідною матір`ю [PERSON] /а.с.12,13/. Як видно з погосподарської книги з 1991 по 1995 роки господарство по [ADDRESS] , в якому проживала сім`я [PERSON] , відносилось до суспільної групи колгоспного двору. Головою даного колгоспного двору, був [PERSON] /а.с.208,209/. Також як видно з даної погосподарської книги, станом на 15 квітня 1991 року в даному будинку були зареєстровані та проживали окрім голови двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору належав на праві спільної власності в рівних частках, а саме по 1/3 [PERSON] , його дружині [PERSON] та їх синові [PERSON] . Як видно з пояснень сторін по справі голова двору [PERSON] помер, відомості щодо дати смерті сторонами по справі не надавались, також в матеріалах справи відсутні відомості щодо прийняття спадщини, після померлого [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис за №71 / а.с.26/. Після її смерті відкрилась спадщина на спірний житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що підтверджується копією спадкової справи за №2/2022 / а.с.46-73/. Як вбачається з спадкової справи за №2/2022, за життя [PERSON] 01.11.2021 року склала заповіт, згідно якого все майно заповіла своїй дочці [PERSON] /а.с.51/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) даний заповіт 26.11.2021 року скасований, підстава скасування заява /а.с.64,65/. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] померла [INFO] , порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв`язку з цим, спадщина після смерті [PERSON] становить 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на момент відкриття спадщини право на спадщину по закону мали п`ятеро спадкоємців першої черги (діти спадкодавця, які були живі на момент відкриття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тому, [PERSON] та [PERSON] мають право, як спадкоємці першої черги за законом на 1/5 від 1/3 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як видно з матеріалів справи, сторони по справі звернулись із заявами до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви приватний нотаріус Штефюк Н.В. постановами від 22.06.2022 року за №87/02-31/2-2022 відмовила [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії /а.с.72,73/. Дана відмова обґрунтована тим, що немає правовстановлюючих документів. Суд критично ставиться до тверджень в судовому засіданні відповідачки [PERSON] про те, що спірне спадкове майно повинно належати їй, так як мати склала на неї заповіт, оскільки як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт від 01.11.2021 року - скасований 26.11.2021 року, підстава скасування заява /а.с.64,65/. Належні та допустимі докази які свідчили б протилежне відповідачкою [PERSON] в супереч вимогам ст.81 ЦПК України, не були наданні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи те, що судом встановлено, що спірний будинок станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору належав на праві спільної власності в рівних частках, а саме по 1/3 голові та членам колгоспного двору, а тому суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, а саме необхідно визнати за позивачами право власності по 1/15 частки на спадкове майно. Щодо зустрічно позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Усть-Путильської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, то суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вище встановлено судом житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору належав на праві спільної власності в рівних частках, а саме по 1/3 [PERSON] , його дружині [PERSON] та їх синові [PERSON] . Спадщина після смерті [PERSON] становить 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на момент відкриття спадщини право на спадщину по закону мали п`ятеро спадкоємців першої черги (діти спадкодавця, які були живі на момент відкриття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене позивач [PERSON] має право, як спадкоємець першої черги за законом на 1/5 від 1/3 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Заслухавши доводи сторін, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial