Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 136037,74 грн страхового відшкодування та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 06 лютого 2021 року близько 22.40 год [PERSON] , керуючи тз Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , не впорався з керуванням та допустив зіткнення з тз Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень водій тз Chevrolet Lacetti [PERSON] помер в кареті швидкої допомоги. Пошкоджений в результаті ДТП тз Chevrolet Lacetti належить [PERSON] , внаслідок ДТП власнику тз завдано матеріального збитку. Цивільно-правова відповідальність водія - винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». 15.05.2021 страховику направлено заяву про страхове відшкодування за пошкоджений тз, процес відшкодування призупинено у зв`язку із розглядом справи в порядку кримінального судочинства. Листом від 21 листопада 2023 року страховик відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідно до вироку суду винуватець ДТП взяв тз без дозволу, а отже заволодів тз незаконно. Відповідно до оцінки вартості матеріального збитку за замовленням позивача, вартість збитку тз складає 163450,00 грн. Відповідно до висновку відповідача, вартість «залишків тз» складає 27412,26 грн. Відтак, сума страхового відшкодування складає 136037,74 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 29.03.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що оскільки вироком суду встановлено факт неправомірного володіння забезпеченим тз на момент ДТП, отже [PERSON] не є особою, відповідальність якої застрахована, а тому ДТП не є страховим випадком. На підставі викладеного, відповідачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений тз внаслідок ДТП. 25.06.2024 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Судом встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання - у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційні скарги захисника Баховського Михайла Михайловича та обвинуваченого [PERSON] задоволено частково. Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року щодо [PERSON] змінено. Пом`якшено [PERSON] призначене за ч.2 ст.286 КК України покарання до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду як на обставини, які обтяжують покарання, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання [PERSON] та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими. У решті вирок залишено без змін. Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року залишено без змін мотивувальну частину вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року, окрім як посилання суду як на обставини, які обтяжують покарання, непримирення обвинуваченого з потерпілими, невідшкодування понесених збитків на поховання [PERSON] та пошкоджене авто, не вибачення на день винесення вироку перед потерпілими, відтак судами встановлено, що: «06.02.2021 близько 22 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номер [NUMBER] , проїжджаючи заокруглену ділянку дороги за адресою м. Бровари, вул. Київська, 155, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який стояв на червоний сигнал світлофора. Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень водій авто «Chevrolet Lacetti» [PERSON] помер на місці ДТП. Таким чином дані докази надані сторонами кримінального провадження, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, оскільки вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обґрунтування вироку за кримінальним провадженням. Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого [PERSON] . Дії обвинуваченого [PERSON] , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником з 14 лютого 2018 року транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] . Транспортний засіб Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] станом на 06 лютого 2021 року забезпечений полісом №201620481 у ПрАТ «СК «Провідна». 15.05.2021 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування, завданого внаслідок ДТП 06 лютого 2021 року. 22.06.2021 №10-11/486 ПрАТ «СК «Провідна» направило [PERSON] лист, у якому повідомило, що відповідно до довідки Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області є потерпілі і матеріали розглядаються в слідчому відділі, то розгляд справи призупиняється до надання постанови суду із вказанням винної особи у даній ДТП. 21.11.2023 №17-10/3801 ПрАТ «СК «Провідна» направило [PERSON] лист, у якому повідомило, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року встановлено факт неправомірного володіння забезпеченим тз на момент ДТП, отже [PERSON] не є особою, відповідальність якої застрахована, а тому ДТП, що сталася 06 лютого 2021 року у м. Бровари, не є страховим випадком. На підставі викладеного, у ПрАТ «СК «Провідна» немає правових підстав для виплати страхового відшкодування за пошкоджений тз Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталася 06 лютого 2021 року на вул. Київській у м. Бровари. Відповідно до копії звіту від 31 жовтня 2023 року №64-R/13/57 про оцінку пошкодженого транспортного засобу Chevrolet Lacetti (державний номер [NUMBER] ) за замовленням СК «Провідна», ринкова вартість об`єкта оцінки складає 163450,00 грн, ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки складає 27412,26 грн. Згідно з копією звіту від 11 січня 2024 року №12-D/14/53 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Chevrolet Lacetti (державний номер [NUMBER] ) за замовленням [PERSON] , виконаного ФОП [PERSON] , ринкова вартість КТЗ 163450,00 грн, вартість відновлювального ремонту 473350,50 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 218944,90 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 195004,58 грн. Відповідно до копії акту-рахунку №ВН-141253 від 11 січня 2024 року, загальна вартість робіт складає 3000,00 грн, платіжною інструкцією від 11 січня 2024 року [PERSON] сплачено ФОП [PERSON] 3000,00 грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Договір страхування набирає чинності з моменту, передбаченого договором страхування або законодавством (ч.1 ст.983 ЦК України). Пунктом 50 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування» визначено, страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Пунктом 59 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування» визначено, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Згідно з ч.5 ст.93 Закону України «Про страхування» договір страхування має містити вичерпний перелік винятків із страхових випадків та обмеження страхування, на які не поширюється дія страхового захисту за договором страхування, якщо інше не передбачено законом. Винятки із страхових випадків та обмеження страхування викладаються зрозумілою для страхувальника мовою, не повинні містити суперечностей та допускати неоднозначне тлумачення змісту. Положення наведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі №753/17411/18 (провадження №61-6933св20). Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, матеріали справи не містять, а вироком суду, з урахуванням ухвали апеляційного суду, не встановлено обставин, які надають відповідачу право прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу. Посилання відповідача на те, що вироком суду встановлено факт неправомірного заволодіння забезпеченого транспортного засобу - є безпідставним, оскільки з мотивувальної частини вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 28 березня 2024 року не вбачається встановленого факту неправомірного заволодіння транспортного засобу, також не надано доказів наявності іншого кримінального провадження з приводу неправомірного заволодіння транспортним засобом. На підставі викладеного, ПрАТ «СК «Провідна» протиправно відмовлено [PERSON] у здійсненні страхової виплати внаслідок ДТП, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Наданий звіт про визначення вартості матеріального збитку суд бере до уваги як належний доказ вартості збитку. Крім того, позивачем надано докази сплати вартості проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку, відтак у цій частині позов підлягає також задоволенню. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved