Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку «А1» з верандою «а2», загальною площею 61,3 кв. м., в тому числі житловою 40,4 кв. м., та відповідну частку надвірних і побутових будівель: сараю «Б1», сараю «б2», сараю «б3», вбиральні «В», гаражу «Г», сараю «Д», пригребиці «Е1», погребу з шийкою «е2», огорожі №1 та №2, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які за життя належали [PERSON] , померлій [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] , було побудовано до 1990 року. У вказаному будинку були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] та [PERSON] , проте право власності на будинок ні за ким зареєстровано не було. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщина ніким не прийнята. [PERSON] продовжувала проживати у вказаному будинку, відкрито, добросовісно володіла та користувалася належною [PERSON] частиною будинку. У 1998 році [PERSON] приватизувала земельну ділянку площею 0,52 га, за адресою: [ADDRESS] , на якій розташовані спірний житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та відповідно отримала державний акт на право власності на землю серії ЧН №1095 від 17.04.1998 На підставі рішення виконавчого комітету Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівській області № 102 від 04.12.2000 [PERSON] та [PERSON] передано у власність по 1/2 частині спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірнихі побутових будівель та 01.02.2001 видано свідоцтво про право власності. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі земельну ділянку площею 0,52 га та 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних і побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадщину [PERSON] прийняла дочка спадкодавця (дружина позивача) [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,52 га [PERSON] був виданий державний акт на право власності на землю серії ЧН № 024663 від 16.07.2004, відповідно до якого вказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: площею 0,25 га, кадастровий номер 7421488400:01:000:0547, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, та площею 0,27 га, кадастровий номер 7421488400:01:000:0548, з цільовим призначенням для ведення сільського господарства. З 2004 року [PERSON] разом з позивачем проживали у спірному житловому будинку, здійснювали поточний ремонт, переобладнання та добудови будинку в цілому. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних і побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0,25 га та 0,27 га, розташовані за цією ж адресою. За заявою позивача приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Совою В. Ф. відкрита спадкова справа до майна [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняв тільки позивач. Син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини його померлої матері, про що подав нотаріусу відповідну заяву. Син спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не звертався. Позивач вказує, що він як разом зі своєю дружиною [PERSON] , з 27.02.2004, так і після смерті останньої, [INFO] , більше 20 років безперервно, відкрито, добросовісно володіє та користується належною [PERSON] частиною будинку, здійснює ремонт будинку в цілому, сплачуєкомунальні послуги в повному обсязі. Бажаючи набути 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних і побутових будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які за життя належали [PERSON] , у власність, позивачзвертається до суду. Ухвалою судді від 14 лютого 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на задоволенні позову. Відповідач по справі Тупичівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Сільський голова Лариса Шовкова 22.04.2025 подала суду письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову відповідач не заперечує. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Подані сторонами заяви про розгляд справи без їх участі судом задоволені. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, оглянувши інвентаризаційну справу № 304 на домоволодіння (житловий будинок) за адресою: [ADDRESS] , дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, виходячи з наступного. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області (а.\~с.\~22). З довідки № 02-29/157 від 06.11.2024, виданої виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, установлено, що згідно до записів в погосподарській книзі №10 Тупичівської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок №\~ [NUMBER] , станом на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у будинку за адресою: [ADDRESS] , були постійно зареєстровані та проживали: [PERSON] , виписана у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] невістка, з 1941 року і виписана у зв`язку зі смертю [INFO] (а. с. 33). За повідомленнями в.о. завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області Світлани Шатунової від 26.03.2025 спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Городнянською державною нотаріальною контрою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з травня 1994 року по грудень 2008 року (а. с. 101). Дослідженням інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.04.2025 №80689009 установлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 104). Згідно із рішенням виконавчого комітету Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівській області №102 від 04.12.2000 [PERSON] та [PERSON] передано у власність по 1/2 частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних і побутових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням [PERSON] зобов`язано виготовити технічну документацію на будинок і зареєструвати його в Чернігівському МБТІ (а. с. 19). Дослідженням копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01 лютого 2001 року Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, установлено, що жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , розмір частки кожного власника 1/2. Свідоцтво видане на підставі рішення Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівській області № 102 від 04.12.2000 (а.с.20). З дослідженого в судовому засіданні витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №2569519 від 15.01.2004 установлено, що право власності на жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в книзі 2 номер запису № 278 за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці за кожним на підставі свідоцтва про право власності б/н від 01.02.2001, виданого Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівській області. Дата реєстрації 15.01.2004 (а. с. 21). Як встановлено з письмових доказів справи, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належало по 1/2 частині житлового будинку з відповідною частиною надвірних та побутових будівель, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 25). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Дослідженням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку та свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 27.02.2004 виданих державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Тихоновою Є. М., зареєстрованими в реєстрі за № 161 та №164, установлено, що спадкоємцем 1/2 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних та побутових будівель, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,52 га, розташованої на території Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого підсобного господарства, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] (а. с. 26, 28). Згідно із Інформаційною довідкою № 405956581 від 29.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , власником 1/2 частини вказаного будинку зазначена [PERSON] , право власності на частку зареєстровано 22.03.2004 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 161 від 27.02.2004, виданого Городнянською державною нотаріальною конторою. Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку вказана [PERSON] , право власності на частку зареєстровано 15.01.2004 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 01.02.2001, виданого Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області (а. с. 14). Дослідженням копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №\~024663 установлено, що його видано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.02.2004, зареєстрованого за № 164, на підтвердження того, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,52 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: 0,25 га для обслуговування будинку (кадастровий номер: 7421488400:01:000:0547); 0,27 га для ведення селянського господарства (кадастровий номер: 7421488400:01:000:0548). Дата видачі державного акту 16.07.2004 (а. с. 29). [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року у м. Чернігові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі успадковане нею після смерті її матері [PERSON] 14.08.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Сови В. Ф. із заявою про прийняття спадщини за законом,де була відкрита спадкова справа № 119/2024 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Спадщину [PERSON] прийняв тільки позивач. Син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини його померлої матері, про що подав нотаріусу відповідну заяву. Син спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не звертався (а. с. 105-108). З довідки, виданої Тупичівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області 18.11.2024, убачається, що у будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та постійно проживали [PERSON] та [PERSON] , проте право власності на будинок ні за ким зареєстровано не було. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадщина ніким не прийнята. [PERSON] продовжувала проживати у вказаному будинку, відкрито, добросовісно володіла та користувалася належною [PERSON] частиною будинку. [PERSON] померла [INFO] . Спадщину [PERSON] прийняла дочка спадкодавця [PERSON] , яка з 2004 року і до своєї смерті [INFO] , відкрито, добросовісно володіла та користувалася належною [PERSON] частиною будинку. Претензій щодо володіння та користування належною [PERSON] частиною будинку ані до [PERSON] , ані до [PERSON] ніхто не пред`являв, майнові права не оспорював (а. с. 36). Дослідженням довідки ТОВ «Енера Чернігів» № 3 від 31.01.2025 та довідки № 3760921-В від 23.01.2025 встановлено, що заборгованість по сплаті рахунків за електроенергію та природній газ за адресою: [ADDRESS] , (абонент [PERSON] ) відсутня (а. с. 37, 38). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. У п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 552/1354/18. Згідно із ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача наполягав на тому, що позивач разом зі своєю дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , так і після смерті останньої, більше 20 років безперервно, відкрито, добросовісно володіє та користується належною [PERSON] частиною будинку, здійснював ремонт, добудову, сплачує комунальні послуги в повному обсязі за будинок в цілому. З досліджених доказів справи вбачається, що після смерті юридичного співвласника спірного будинку [PERSON] на її 1/2 частку в спірному будинку ніхто не претендував, спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Указані факти також не заперечувалися відповідачем у цій справі, повноважний представник якого позовні вимоги, пред`явлені до Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на 1/2 частину спірного будинку визнала повністю, про що подала до суду відповідну заяву. За приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України. Суд ураховує те, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, позовні вимоги відповідач визнав, про що подав до суду письмову заяву. Ураховуючи докази справи у їх сукупності, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних відповідачем обставин та добровільності їх визнання, з огляду на що суд дійшов висновку про те, що маються законні підстави для задоволення позову, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З виготовленого КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Городнянської міської ради технічного паспорта та технічного опису будівель та споруд встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований до 1984 року, з надвірними та господарськими будівлями позначений на плані: «А1» житловий будинок з верандою «а2», загальною площею 61,3 кв. м., в тому числі житловою 40,4 кв. м.; «Б1» - сарай; «б2» - сарай; «б3» - сарай; «В» - вбиральня; «Г» - гараж; «Д» - сарай; «Е1» - пригребиця; «е» - погріб з шийкою «е2»; №1, №2 огорожа (а. с. 40-44). Оскільки сторонами визнається та доказами справи підтверджено, що позивач добросовісно заволодів 1/2 частиною житлового будинку [ADDRESS] і продовжує відкрито, безперервно володіти нею протягом більше десяти років, з огляду на положення ст. 344 ЦК України наявні підстави для визнання за позивачем права власності на частину спірного житлового будинку за набувальною давністю. Таким чином, врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Як вбачається з копії Довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААГ № 469378 від 10.10.2023 позивач у справі [PERSON] є інвалідом ІІ групи і відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. Враховуючи наведене вище,

Outcome: approved