Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому п.росить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 6000,00 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін від шлюбних відносин народився син. Після припинення шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. На підставі судового рішення батько здійснює утримання сина шляхом щомісячної сплати аліментів в твердій грошовій сумі в розумі 1500,00 грн. Попри те, виконання батьківського обов`язку відповідач здійснює неналежним чином у зв`язку із чим утворилась заборгованість за несплаченими аліментами у відповідності до ст. 197 СК України. Через виникнення заборгованості з вини відповідача також просить стягнути неустойку у відповідності до ст. 198 СК України. Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. 15 січня 2025 року ухвалою судді відповідну позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження від 08 листопада 2011 року, серії [NUMBER] . Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року у справі №758/4624/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] ухвалено стягувати з останнього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Дані обставини підтверджено копією судового рішення у справі № 758/4624/14-ц. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17.09.2014 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року залишено без зміни. 31.07.2014 року на підставі виконавчого листа №758/4624/14-ц виданого 30.07.2014 Подільським районним судом м. Києва державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Рудьковською О.С. відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.08.2024 головного державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві у виконавчому провадженні [NUMBER] [PERSON] загальна сума заборгованості станом на 31.07.2024 становить 6000,00 грн. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 19.01.2022 (справа № 711/679/21) стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини, адже доказів протилежного судом не встановлено. При визначення розміру неустойки, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.08.2024, адже такий проведено державним виконавцем у відповідності до вимог ст. ст. 195, 196 СК України. З урахуванням законодавчих положень позивачка просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6000,00 грн, у розмірі заборгованості за лютий - травень 2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.5,6/. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 6000,00 грн, а позов задовольнити повністю. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved