Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 31\~437,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 18\~964,47 грн; проценти за користування кредитом 6\~685,90 грн; комісія 14,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1\~086,40 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1089,55 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 482,12 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2\~190,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 924,16 грн, та стягнути судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.10.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, та позичальник беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку. Відповідно до умов договору банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок. Крім того, між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було також укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] та погодився з умовами кредитування, викладеним в заяві про встановлення відновлювальної кредитної лінії, зокрема розмір кредиту 19\~000,00 грн, строком кредитування 12 місяців з можливістю продовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 30% річних, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання. Станом на 06.10.2021 року заборгованість перед банком складає 31\~437,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 18\~964,47 грн; проценти за користування кредитом 6\~685,90 грн; комісія 14,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1\~086,40 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1089,55 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 482,12 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2\~190,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 924,16 грн. Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження по справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Справа була призначена до судового розгляду на 29.03.2022 року. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено і діє на сьогоднішній день. Відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року, враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальна підсудність справ Херсонського міського суду Херсонської області змінена. Відповідно до Рішення № 62 зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 року здійснення судочинства Херсонським міським судом Херсонської області тимчасово зупинено. Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 566/0/15-23 від 30 травня 2023 року, роботу Херсонського міського суду Херсонської області було відновлено з 1 червня 2023 року, а датою початку процесуальної діяльності визначено 12 червня 2023 року. Після проведення інвентаризації залишку справ, була виявлена вказана цивільна справа, та призначено розгляд справи. Ухвалою суду від 18.04.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача Юріна В.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідача, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.10.2015 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Підписанням даної заяви клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційному сайті АТ «Ощадбанк». Відповідачу, відповідно до умов договору, був відкритий поточний рахунок на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 19\~000,00 грн, строком кредитування 12 місяців з можливістю продовженням на той самий строк, за яким розмір процентної ставки є фіксованим і складає 30% річних, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п. 5.1 Блоку 5 «Заяви та запевнення клієнта» заяви про приєднання, підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та банком досягнута згода щодо всіх істотних умов договору. Відповідно до п. 1.4 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року № 694, сторони домовилися, що достатнім підтвердженням згоди клієнта з умовами кредитування, надісланими (встановленими банком, є використання клієнтом кредиту (здійснення платежу за рахунок кредитних коштів). Відповідач зобов`язався сплачувати банку проценти в порядку та розмірах визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитною лінією та додатку № 1 до договору, в разі зміни у мов кредитування згідно п. 10.1.3 розділу ХХ договору. У випадку, передбаченому в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт зобов`язний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення кредиту, шляхом сплати суми обов`язкового платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту ( п.1.14 розділу ХХІІ ДКБО). Договір, в тому числі заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є кредитним договором, укладеними між банком та клієнтом. Банк свої зобов`язання перед позичальником виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідачем були використані кредитні кошти, про що свідчить виписка по картковому рахунку проведення транзакції 29.10.2015 року в загальній сумі 22\~000,00 грн. Відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 06.10.2021 року заборгованість відповідача перед банком складає у розмірі 31\~437,53 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 18\~964,47 грн; проценти за користування кредитом 6\~685,90 грн; комісія 14,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1\~086,40 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1089,55 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 482,12 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 2\~190,93 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 924,16 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом договору, який складається із заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачем 19.10.2015 року, останній був ознайомлений та погодився з його умовами. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач користувався кредитними коштами, проте прострочив виконання взятих на себе зобов`язань за договором зі сплати щомісячного мінімального платежу, у зв`язку із чим виникли прострочена заборгованість за кредитом та заборгованість сплати відсотків. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитними коштами є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача згідно розрахунку, наданого суду. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею\~625\~ЦК\~України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті\~625\~ЦК\~України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19). Оскільки ж боржник [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання перед позивачем, обґрунтованими є і вимоги позивача про стягненні 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом, а також втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів, а тому відповідні суми також підлягають стягненню з відповідача. Відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надано, беручи до уваги наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2\~270,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved