Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У січні 2025 року адвокат Киричук Галина Миколаївна в інтересах Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 124 435,39 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами кредитного договору № 1001379495001 від 13 серпня 2019 року [PERSON] було видано кредит у розмірі 100 000 грн та на підставі укладеного між сторонами кредитного договору №2001525852601 від 16 січня 2020 року [PERSON] було видано кредит у розмірі 49 308,79 грн, однак відповідач неналежним чином виконує свої кредитні зобов`язання за цими договорами, у зв`язку із чим у відповідача утворилася заборгованість, розмір якої станом на 31 жовтня 2024 року складає загалом 124 435,39 грн, з яких: по кредитному договору від 13.08.2019 № 1001379495001 - 45 700.09 грн, з яких: 21 774.54 грн - заборгованість за кредитом; 5.55 грн - заборгованість процентами; 23 920 грн - заборгованість за комісією та по кредитному договору від 16 січня 2020 року № 2001525852601- 78 735.3 грн, з яких: 49 308.79 грн - заборгованість за кредитом; 29 426.51 грн - заборгованість процентами. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 20 березня 2025 року. 20 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 29 квітня 2025 року. Сторони в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечував, відповідач про причини неявки суд не повідомила. Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, повістки про виклик до суду 20 березня 2025 року та на 29 квітня 2025 року надсилалися за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній". Про розгляд справи відповідач також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на вебсайті "Судова влада". Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 13 серпня 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 1001379495001, за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит у розмірі 100 000 грн, на строк 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, розмір процентної ставки - 0,01% річних. Також заява, яку підписав відповідач, містить розділ «Графік платежів», відповідно до якого встановлена схема повернення кредиту ануїтет (рівними платежами) у період з 13 серпня 2019 року по 13 серпня 2022 року, а також визначена сума щомісячного платежу за договором - 5 768,21 грн та 5 767,88 грн у останній місяць, комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2 990,00 грн щомісяця. Згідно з цим графіком реальна процентна ставка становить 72,1761 % річних, усього за 36 місяців витрати за споживчим кредитом складають 107 655,23 грн. Окрім того, 13 серпня 2019 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені істотні умови кредитування, зокрема, процентна ставка 72,1761 % річних. 16 січня 2020 року між АТ "ПУМБ" та відповідачем [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір № 2001525852601. За умовами договору банк встановив позичальнику кредитний ліміт 15 000 грн під 47,88 % річних. Окрім того, 16 січня 2020 року [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені істотні умови кредитування, зокрема, процентна ставка - 47,88 % річних. Зі змісту вказаних заяв слідує, що підписанням даних заяв [PERSON] підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12 червня 2019 року), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 760 від 11 червня 2019 року, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001525852601, кредитний ліміт позичальника неодноразово збільшувався та зменшувався та станом на 27 березня 2023 року становив 49 308,79 грн. Банк виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у сумі 100 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13 серпня 2019 року. Також як слідує з виписки з банківського рахунку відповідача, вона частково погасила заборгованість за кредитними договорами. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором, позивач на підставі ст. 1050 ЦК України направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 04 листопада 2024 року № КНО-44.2.2/683 про негайне погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 124 435,39 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Розмір заборгованості відповідача позивач підтверджує розрахунком заборгованості за (1) кредитним договором №1001379495001, розмір якої станом на 31 жовтня 2024 року складає 45 700,09 грн, з яких: 21774,54 грн - заборгованість за кредитом, 5,55 грн - заборгованість по процентам, 23 920,00 грн - заборгованість за комісією та (2) розрахунком заборгованості за кредитним договором №2001525852601, розмір якої станом на 31 жовтня 2024 року складає 78735,30 грн, з яких: 49 308,79 грн - заборгованість за кредитом, 29 426,51 грн - заборгованість по процентам. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту, відсотки за його користування та комісію не сплатив. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів сплати заборгованості за Кредитним договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. Відомостей про те, що відповідач належить до категорії осіб, щодо яких наявна заборона вимагати повернення кредитних коштів, матеріали справи не містять і відповідачем не повідомлено. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано заявлені до нього позивачем вимоги, не надано доказів на погашення заборгованості, що виникла за укладеним між сторонами договором, враховуючи здійсненні судом висновки щодо розрахунку позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved