Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 01.02.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки та не ведуть сумісного господарства, а також на неможливість примирення, позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій разом із позовом заяві представник позивача просив розглядати справу без участі позивача та його представника, зазначивши про підтримання позову та просивши його задовольнити. Відповідачка за повістками-повідомленнями до суду повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 лютого 2008 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №29. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи не спростовані відповідачкою доводи позовної заяви щодо припинення між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства, не бажання позивача відновлювати та продовжувати сімейні стосунки з відповідачкою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи положення ст.113 СК України та відсутність відповідних клопотань відповідачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої залишити - [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved