Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

У червні 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Коллект Центр», в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами №№2111928597633, 2111928926759 у розмірі 102\~133,09 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 29.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2111928597633, за умовами якого остання, на картковий рахунок, отримала у кредит 5900,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. Також, 29.04.2021, між «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2111928926759, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2\~300,00 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. З огляду на те, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за договором, що призвело до утворення заборгованості та враховуючи, що до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги, останній вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська Антонюка О.А. від 14.06.2024, позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю приписам п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.07.2024, прийнято справу, відкрито провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 29.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2111928597633 підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1.1 кредитного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5900,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Згідно п. 1.9 кредитного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Також, 29.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2111928926759 підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 1.1 кредитного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 2300,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Згідно п. 1.9 кредитного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. На підтвердження факту надання коштів за договорами надано листи ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо перерахування коштів на рахунок за номером карти № [NUMBER] . Боржник свої зобов`язання за кредитними договорами від 29.04.2021 року № 2111928597633 та № 2111928926759 належним чином не виконав, і у нього станом на 28.04.2022 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 2111928597633 у розмірі 110614,97 грн. та кредитним договором № 2111928926759 у розмірі 43121,09 На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано: копію договору факторингу від 01.12.2021; копію додатку №1 до договору від 01.12.2021; копії актів та реєстру боржників; копію договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023; копію акту прийому передачі реєстру боржників до договору від 10.03.2021; копію реєстру боржників до договору від 10.03.2023; копію договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023; копію реєстру боржників до договору від 10.01.2023. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем коштів за кредитними договорами від 29.04.2021 року № 2111928597633 та № 2111928926759 та обізнаності з умовами їх повернення, з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яку позивач зазначив у позові 102133,09 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч.1-2\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). З огляду на складність справи та обсяг дій вчинених адвокатом позивача в її межах й розмір задоволених вимог, а також враховуючи надання належних доказів на підтвердження понесених витрат та виходячи з критеріїв розумності, справедливості, співмірності, відшкодуванню підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,40 грн.

Outcome: approved