Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Суть справи. Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача та почала навчання на платній основі у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, для придбання книг, посібників, різноманітного приладдя, одягу та харчування. Наразі тягар утримання по зазначених витратах повною мірою покладений на матір позивача, а відповідач самоусунувся від виконання обов`язку як батько, хоча має можливість надавати відповідну допомогу, оскільки проходив службу у військові частині та має відповідне грошове утримання, тому позивач вимушена була звернутися до суду за її примусовим стягненням. Рух справи. 03.10.2024 визначено головуючого суддю. 07.10.2024 відкрито спрощене провадження, без повідомлення осіб. 26.11.2024 постановлена ухвала про перехід у спрощене позовне провадження з викликом осіб, розгляд справи призначено на 15.01.2025. 15.01.2025 судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою сторін на 27.01.2025. 27.01.2025 розгляд справи не відбувся, відпустка судді. 03.03.2025 розгляд справи не відбувся відрядження судді. 18.03.2025 судове засідання відкладено на 22.04.2025 для витребування доказів за клопотанням представника позивача. 22.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення до 24.04.2025. 24.04.2025 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням наведених доводів у позові та пояснив, що доказів щодо фактично розміру витрат пов`язаних із навчанням, окрім договору про навчання позивача на платній основі, у позивача не має, оскільки такі докази не збиралися. Висуваючи вимоги про стягнення частини з усіх видів доходів відповідача, позивач орієнтувалася на те, що відповідач є військовим пенсіонером і не була обізнана про те, що відповідач працює та отримує велику заробітну плату. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що готовий платити 3000 чи 4000 грн. на місяць, що буде достатньо для забезпечення потреб у навчанні. Крім того, зазначив, що його основним джерелом доходів є військова пенсія, яка складає 15000 грн., а та обставина, що наразі позивач працює у товаристві в подальшому може і не мати місця. Крім того, позивач не надала доказів того, в якому розмірі окрім оплати за навчання остання несе витрати, пов`язані із навчанням. Обставини встановлені судом. Відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. [PERSON] , з 18.08.2023 зарахована та з 01.09.2023 навчається у Київському університеті імені Бориса Грінченка, строк навчання 4 роки, вартість навчання 154320 грн. /а.с. 9 - 18/. Згідно листа ДПС України ГУ ДПС у м. Києві, а також Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вбачається що відповідач працює у ТОВ «Больверк» та за період 01.01.2024 по 31.12.2024 отримав заробітну плату в розмірі 560030 грн. 31 коп. Відповідач не надає матеріальну допомогу донці, у зв`язку з її навчанням, що визнано учасниками справи, аліменти припинив сплачувати після досягнення донькою повноліття. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Статтею 199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав доказів того, що останній має будь які хвороби, які потребують лікування, а також повідомив, що не має на утриманні осіб. Доказів того, що відповідач є військовим пенсіонером і, що пенсійне забезпечення є його єдиним джерелом доходу відповідачем також не надано, крім того такі твердження спростовуються відомостями наданими податковою службою та пенсійним фондом. В свою чергу, позивачем не надано доказів на підтвердження витрат у тому розмірі, який становить від доходу (заробітної плати) відповідача, що дорівнює близько 15000 грн., про що зазначив сам відповідач. Крім того, виходячи з принципу рівності батьків в в утриманні дітей такі витрати мають становити 30000 грн. на місяць, тобто суму 15000 грн. має сплачувати і мати позивача. Виходячи з розміру вартості навчання 38500 грн. на рік, тобто 3850 грн. на місяць сплата кожним із батьків має становити 1925 грн., а також виходячи з реальних цін сьогодення та економічної ситуації в країні стосовно вартості проїзду громадським транспортом, навчальне приладдя, суд вважає, що справедливим є стягнення з відповідача, який може надавати відповідну матеріальну допомогу 1/8 частини його заробітку, що з урахуванням вказаного принципу рівності, зможе забезпечити потреби пов`язані з навчанням, за відсутності інших доказів про реальні витрати позивча. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимог підлягають задоволенню частково. Судові витрати. Доказів того, що відповідач звільнений від сплати судового збору відповідачем не надано, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в разі задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial