Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Рішенням Тисменицького районного суду від 10.04.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. 14.04.2025 року представник позивача адвокат Руда Х.Д. звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за вказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 9000 грн. Розгляд заяви призначено на 24.04.2025 року о 09:50 год. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином через підсистему «Електронний суд». Неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 270 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання, судом встановлено наступне. Рішенням Тисменицького районного суду від 10.04.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Після розгляду справи до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн, на підтвердження чого надано: свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001836; договір № 17/01/25-2 про надання правничої допомоги від 17 січня 2025 року укладений між [PERSON] та адвокатом Рудою Христиною Дмитрівною; додаткова угода до договору № 17/01/25-2 про надання правничої допомоги № 14/03/25-1 д від 14 березня 2025 року, у якій передбачено, що погоджений [PERSON] та адвокатом Рудою Христиною Дмитрівною розмір гонорару за правничу допомогу [PERSON] у справі становить 9000 (дев`ять тисяч) гривень; рахунок для оплати гонорару за надану професійну правничу допомогу згідно договору 17/01/25-2 та додаткової угоди до нього, в загальному розмірі 9000 грн; акт передачі-приймання послуг з надання правничої допомоги від 14 квітня 2025 року; платіжна інструкція Монобанк, згідно якої на рахунок адвоката Рудої Христини Дмитрівни 14 березня 2025 року [PERSON] здійснила оплату послуг з надання правничої допомоги у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень. Відповідно до ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом\~статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно з ч. 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved