Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувся з позовом до Бісковецької сільської ради (надалі відповідач 1), [PERSON] ( надалі відповідач 2) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прабаба позивача [PERSON] володіла правом на земельну частку ( пай) розміром 1,93 умовних кадастрових гектарів із земель ТОВ ім. Шевченка на підставі сертифікату на право на земельну ділянку. Після її смерті право на земельну частку ( пай) успадкував її син, дід позивача, [PERSON] . Після його смерті право на земельну частку ( пай) успадкувала його дружина, баба позивача, [PERSON] . Свої спадкові права на земельну частку (пай) ні [PERSON] , ні [PERSON] не оформляли. Після смерті [PERSON] спадщину, до складу якої входить і земельна частка (пай), успадкував позивач. Проте позивачу відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] втрачений, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку. 10 лютого 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження. За заявою позивача витребував від Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчені копії спадкових справ після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 17 лютого 2025 року Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області надала копії витребуваних спадкових справ. 18 березня 2025 року та 16 квітня 2025 року відповідач 1 подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив, визнає в повному обсязі. 26 березня 2025 року відповідач 2 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проінформований про наслідки його визнання. 02 квітня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 17 квітня 2025 року. У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті учасники справи не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2001 року [INFO] померла [PERSON] . \~Померла [PERSON] на підставі сертифікату серії ЛВ № 035785, який зареєстрований за № 254 від 31.05.1995 року мала право на земельну частку (пай) із земель с/г підприємства ТОВ ім. Шевченка розміром 1,93 умовних кадастрових гектарів, загальна вартість якої складає 7218 грн 20 коп ( надалі - земельна частка (пай)) , що підтверджується копією довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) ( витяг з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 399 від 01.10.2024 року, виданої Бісковецькою сільською радою Самбірського району Львівської області). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 01 жовтня 2024 року за № 398 померла [PERSON] до дня смерті була зареєстрована у [ADDRESS] і нею не посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована у такому складі сім`ї : син [PERSON] та невістка [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] ( російською - Константынович) є сином [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80063354 від 12.02.2025 року за параметрами « [PERSON] , дата смерті: [INFO] » у спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно копії відповіді Львівського державного нотаріального архіву №2911/01-21 від 21.11.2024 року за наявними даними «Алфавітних книг обліку спадкових справ» за 2001-2003 роки Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після померлої [INFO] гр. [PERSON] не заводилась. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 жовтня 2024 року за № 416 померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований у [ADDRESS] і ним не посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради. Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований у такому складі сім`ї : дружина [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є дружиною [PERSON] ( російською - Константынович). 18 березня 2004 року [PERSON] заповів все своє майно своєму внукові [PERSON] , позивачеві у справі, що підтверджується копією заповіту, який посвідчено секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №22. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.1966 року підтверджується, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а [PERSON] його батьком. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.1989 року підтверджується, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . 21 листопада 2024 року [PERSON] подав приватному нотаріусу Малій М.В. заяву про те, що він спадщину після смерті батька в установленому законом строки не прийняв, за продовженням строку до суду звертатись не буде, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину після смерті батька було видано на ім`я онука померлого [PERSON] . Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади № 2024/015195861 від 23.12.2024 року позивач з 25.01.1989 року має зареєстроване місце прожтивання за адресою [ADDRESS] . Відомостей, що після смерті діда, [PERSON] , позивач прийняв спадщину, не має. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80063297 від 12.02.2025 року за параметрами запиту » [PERSON] , дата смерті [INFO] » у спадковому реєстрі інформація відсутня. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . 15 червня 2015 року [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1,1887 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] своєму внукові [PERSON] , , який посвідчено сільським головою Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області за зареєстрований в реєстрі за №12. Іншим спадковим майном [PERSON] на випадок своєї смерті не розпоряджалась. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Бісковецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 10 серпня 2021 року за № 1442 померла [PERSON] до дня смерті була зареєстрована у [ADDRESS] і нею посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна. 14.01.2021 року позивач звернувся в Старосамбірську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлої баби [PERSON] . За його заявою заведена спадкова справа №08/2021. В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про подачу заяв про прийняття спадщини іншими спадкоємцями. \~Копією оголошенням у друкованому засобі масової інформації - газеті «Голос Самбірщини» № 1 (2632) від 09 січня 2025 року підтверджується, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №035785, виданий Сусідовицькою с/р згідно рішення №2 від 10.12.1993 року на ім`я [PERSON] , вважається втраченим. \~Позивачу було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 23 грудня 2024 року за № 2439/02-14. Встановлені обставини свідчать про те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом позивачем своїх спадкових прав на земельну частку ( пай) на підставі сертифікату на право на земельну ділянку. Виходячи із змісту\~статті 524 Цивільного кодексу УРСР\~(1963 року), статей\~1216,\~1217,\~1218 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Відповідно до положень статей\~1,\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~право\~на земельну\~частку (пай)\~мають громадяни-спадкоємці\~права на\~земельну частку\~(пай),\~посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. \~Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Пунктом 23 цієї постанови роз`яснено про судовий захист права на спадщину у разі відмови нотаріуса в його оформленні. За змістом частини другої\~статті 16 ЦК\~способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа\~може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку ( постанова ВС по справі 227/3750/19 від 22 вересня 2021 року. Отже, право на спадщину є майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає судовому захисту у разі відмови нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. У постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 642/4502/17 Верховний Суд виснував про те, що для визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем законодавцем не передбачено обов`язкового пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем. Тобто, така обставина (факт прийняття спадщини спадкодавцем), у разі пред`явлення позову про визнання права власності (чи визнання права на частку в праві спільної часткової власності) за спадкоємцем, встановлюється під час розгляду такого позову. У цій справі суд встановив, що право на земельну частка (пай) належало померлій прабабі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина після її смерті відкрилася у січні 2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 року), а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування права на земельну частка (пай) сином померлої дідом позивача [PERSON] . Відповідно до статті 524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 ЦК 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, та була чинна до 03 березня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Враховуючи, що син померлої [PERSON] , дідо позивача [PERSON] , проживав разом із нею в [ADDRESS] станом на час її смерті, суд виснує, що [PERSON] фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Отже, право на земельну частку (пай) перейшло до діда позивача [PERSON] . Оскільки отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК 1963 року ЦК України було правом, а не обов`язком спадкоємця, то неотримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не спростовує факту прийняття ним у спадщину права на земельну частка (пай). Отже, вимога про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління спадковим майном підлягає задоволенню. Після смерті [INFO] діда позивача [PERSON] , позивач своїм правом на прийняття спадщини за заповітом від 18.03.2004 року не скористався. Син померлого [PERSON] , [PERSON] , постійно не проживав разом з батьком та заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщини не прийняв. А тому вся спадкова маса відповідно до вимог ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України перейшла в порядку спадкування за законом до [PERSON] баби позивача, яка теж своїх спадкових прав на земельну частка (пай) не оформила, що, як вже зазначав суд, не спростовує факту прийняття нею у спадщину права на земельну частку (пай). Після смерті [INFO] баби [PERSON] , лише позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини. Син померлої [PERSON] , [PERSON] , постійно не проживав разом з матір`ю та заяви про прийняття спадщини не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщини не прийняв. Спадкова справа не містить відомостей про наявність інших спадкоємців та про прийняття ними спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої баби [PERSON] . Отже, позивач прийняв у спадщину земельну частку (пай) після померлої баби\~ в установленому законом порядку як спадкоємець V черги відповідно до ст. 1269 ЦК України, але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку із втратою сертифіката серії ЛВ № 035785, а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позовна вимога про визнання права на земельну частка (пай) - задоволенню. Водночас суд звертає увагу, що предметом спору у цій справі є визнання права на спадкове майно. Тому відповідачем/відповідачами у справі мають\~бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її\~\~прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини ( постанови Верховного Суду: від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, провадження № 61-34234св18; від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц, провадження № 61-19798св18; від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18, провадження № 61-20505св19; від 06 жовтня 2021 року у справі № 234/17030/18 провадження № 61-12859св21; від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18, провадження № 61-4523св21). У цій справі суд виснував про те, що [PERSON] , батько позивача, не є спадкоємцем померлої матері [PERSON] , а тому є неналежним співвідповідачем у цій справі. Однак, позивач визначив відповідачем також відповідний орган місцевого самоврядування, який є належним відповідачем у цій справі, а тому залучення у якості співвідповідача [PERSON] не вплинуло на результати розгляду справи.

Outcome: approved