Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес позика» 20.12.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 20.12.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 13.02.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який відповідачем було введено/відправлено. Вказував, що 13.02.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 30000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Позивач зазначав, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № 4731-хххх-хххх-2818. Також 08.05.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої відповідачу було надано додатково кредит в сумі 16000 грн. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість за договором № 481793-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 116620,65 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37886,48 грн; суми прострочених платежів по процентах 78734,17 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 481793-КС-002 про надання кредиту від 13.02.2024 в розмірі 116620,65 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 27.03.2025 подала відзив на позовну заяву, в якому відповідач не оспорювала наявність кредитних правовідносин з позивачем, отримання кредитних коштів та наявність заборгованості, але вважає, що в частині нарахованих відсотків в сумі 78734,17 грн позов не підлягає задоволенню, оскільки вона є дружиною військовослужбовця. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідач, будучи повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, 24.04.2025 подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що 23.04.2025 здійснила оплату суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 37886,48 грн. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 13.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 13.02.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який відповідачем було введено/відправлено. Отже, 13.02.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено договір № 481793-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 30000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Також судом встановлено, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № 4731-хххх-хххх-2818. Факт отримання грошових кошів не заперечується відповідачем та підтверджено наданою до суду випискою по рахунку, яка є належним та допустимим доказом. Також 08.05.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої відповідачу було надано додатково кредит в сумі 16000 грн. При укладенні кредитного договору та додаткової угоди його сторони передбачили датою повернення кредиту та термін дії договору до 30.07.2024 та до 23.10.2024 відповідно. Відповідно, розрахунок заборгованості позивачем здійснено в межах строків дії договору. Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору в редакції угоди від 08.05.2024 кредитні кошти не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що станом на 26.11.2024 позивач обраховує заборгованість за договором № 481793-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 116620,65 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37886,48 грн; суми прострочених платежів по процентах 78734,17 грн. Зазначений розмір заборгованості розрахований відповідно до умов укладеного між сторонами договору, є обґрунтованим. Разом з тим, відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Встановлено, що відповідач [PERSON] з 04.07.2015 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який згідно з наказом № 110 від 05.05.2022 командира військової частини [NUMBER] призваний на військову службу осіб рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що на відповідача розповсюджуються норми частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача сум заборгованості за кредитом в межах суми тіла кредиту, а решта вимог до відповідача заявлені безпідставно. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] 23.04.2025, тобто, до ухвалення судового рішення в справі, здійснила платіж в розмірі 37886,48 грн в рахунок оплати суми заборгованості за тілом кредиту. Встановивши дані обставини, враховуючи, що станом на час вирішення справи судом відповідач здійснила плату відповідних коштів, вимоги про стягнення яких були заявлені обґрунтовано, в задоволенні позову слід відмовити повністю. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: dismissed