Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 29.08.2015 перебувала з [PERSON] у шлюбі, який було розірвано відповідно до заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2023. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з 01.09.2023 навчалася у Введенській гімназії № 107 м. Києва, однак у зв`язку з військовою агресією та ракетними обстрілами була переведена в 1 клас Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника, [PERSON] не має у власності рухомого або нерухомого майна. Вказала, що коштів, яка вона отримує недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини, [PERSON] відмовляється надавати кошти на утримання дитини. [PERSON] є працездатним, перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] , отримує стабільний дохід, у нього на утриманні відсутні непрацездатні батьки та інші діти, орієнтовний розмір його заробітної плати складає 55 000 грн. в місяць. Разом з тим, у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка в Броварському районі Київської області та автомобіль. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (29.01.2024) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 205 грн. та витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що із вимогами, викладеними у позовній заяві, він не погоджується та вважає позов безпідставним, із зазначенням у ньому неправдивих відомостей, а [PERSON] не має право на звернення до суду із вказаним позовом з огляду на наступне. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто разом з ним та [PERSON] , іншого місця проживання дитини батьки не визначали ні самостійно, ні через орган опіки та піклування. Відповідно до його переписки з [PERSON] , він пропонує останній перевести грошові кошти їй на рахунок, однак [PERSON] відмовляється і повідомляє, що це її не цікавить. Крім того, він неодноразово перераховував грошові кошти на картку [PERSON] , однак вона відмовляється від грошової допомоги та не проживає разом із дитиною. Посилаючись на вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відповіді на відзив позивачка вказала, що після розірвання шлюбу з [PERSON] (з вересня 2023 року) вони припинили відносини та проживали окремо, донька - [PERSON] за згодою сторін залишилася проживати разом з нею. Між нею та [PERSON] не досягнуто домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину, що також підтверджується у відзиві. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків між нею та [PERSON] не укладався. [PERSON] з 01.09.2023 навчалася у Веденській гімназії № 107 м. Києва, однак у зв`язку з військовою агресією та ракетними обстрілами була переведена в 1 клас Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника, що було необхідним для забезпечення безпеки, здоров`я та інтересам дитини, оскільки в країні оголошено військовий стан, а у м. Києві неодноразово були влучання ракет та дронів у цивільні об`єкти. [PERSON] не заперечував проти переводу дитини з Веденської гімназії № 107 м. Києва до Коломийського ліцею № 1 ім. В. Стефаника. У подальшому позивачкою до суду було подано заяву про зміну підстав позову, в якій остання зазначила наступне. Від народження і до початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, вона з [PERSON] та [PERSON] проживали у службовій квартирі за адресою: [ADDRESS] . З початку повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, вона з дочкою декілька днів переховувалася у сховищах міста Києва, в той час, як [PERSON] перебував у м. Львів. В кінці лютого 2022 вона самотужки, власними силами, ризикуючи, з метою збереження життя і здоров`я дитини, вивезла доньку з міста Київ в місто Коломия до своїх батьків, де донька проживала з березня по серпень 2022 включно. В кінці серпня 2022 року вона повернула [PERSON] в місто Київ, де вона проживала з батьками та відвідувала садок, а з 01.09.2023 вступила до ліцею № 107 «Введенський» в м. Київ. Після розірвання шлюбу з [PERSON] донька [PERSON] за згодою сторін залишилася проживати з нею та вона винайняла квартиру за адресою [ADDRESS] , в якій проживала з донькою, що підтверджується договором оренди квартири та актом приймання передачі від 21.09.2023. Виходячи з мотивів якнайкращого забезпечення безпеки життя, здоров`я та інтересів дитини, вона тимчасово перевела її з ліцею № 107 «Введенський», що в м. Київ навчатися до Коломийського ліцею № імені В. Стефаника в місті Коломия, де вона жила з бабусею у приватному будинку. Про що не заперечував і сам [PERSON] , та наголосив, що на західній Україні безпечно і те, що донька буде жити деякий час в м. Коломия з бабусею тільки на краще. На осінні канікули у 2023 року [PERSON] особисто приїздив до м. Коломия провідував доньку, та проживав у своєї тещі. Згідно довідки Коломийського ліцею № 1 імені [PERSON] від 14.11.2024 № 410/02-12 [PERSON] вибула зі складу учнів 1-А класу 31.05.2024. З 01.09.2024 [PERSON] навчається у ліцеї № 107 «Введенський», що підтверджується довідкою від 25.10.2024 № 285. [PERSON] проживає з нею за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.09.2024 та договором оренди житлового приміщення від 20.10.2024. Для дитини нею створено всі умови. З наведеного вбачається, що з вересня 2023 донька [PERSON] за згодою сторін залишилася проживати з нею та і надалі проживає з нею, таким чином, вона має право звертатись до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, у вказаній заяві просила збільшити розмір витрат на професійну правову допомогу з 13 000 грн. до 15 000 грн. У судовому засідання [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі, з приводу місця проживання дитини вказала, що [PERSON] проживає два тижні з нею та два тижні з батьком. У судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до заочного рішення Подільського районного суду м. Києві від 20.09.2023 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Бердичів реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 536 (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2024 відсутні відомості про реєстрацію за [PERSON] права власності на нерухоме майно (а.с. 10). [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, кадастровий номер: 322180403:03:004:0014, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2024 (а.с. 9). [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , за період з липня по грудень 2023 року його грошове забезпечення склало 648 640 грн. 71 коп., що підтверджується довідкою Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України (а.с. 30). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У судовому засіданні, як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач посилався на те, що [PERSON] не проживає постійно разом зі своєю матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення вимог вищевказаного законодавства, доказів на підтвердження того, що [PERSON] не проживає постійно разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обгрунтовуючи позов, позивачка зазначала, що [PERSON] допомоги на утримання доньки не надає, має належне матеріальне становище для стягнення аліментів, у зв`язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (29.01.2024) і до досягнення дитиною повноліття. Ураховуючи вищевикладене та те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, матеріальне становище відповідача, наявність у нього на праві власності нерухомого майна, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 29.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved