Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

У січня 2025 року позивач звернулася із вказаним позовом до суду. В обґрунтування позову вказала, що 31 липня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2105; сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що у зв`язку з погіршенням відносин між нею та відповідачем виникали часті конфлікти та розбіжності в поглядах на спільне життя, що призвело до неможливості спільного проживання, втрати взаєморозуміння, емоційного зв`язку, любові та поваги один до одного; шлюб між сторонами є лише формальним, особисті відносини між ними тривалий час мають негативний характер та відсутнє спілкування. Зазначила, що з 15 червня 2024 року шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливим. Просила шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, 01 квітня 2025 року надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені, у попередньо поданих заявах просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Інших заяв\~та клопотань від учасників справи не надійшло. 30 січня 2025 року позивач звернулася з даним позовом до Києво Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року справу передано за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області, справа надійшла до суду 19 березня 2025 року. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.34). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2015 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 31 липня 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2105 (арк.спр.7). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 2017 року (арк.спр.8). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України). Відповідно до\~статті 51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо проживання окремо, припинення шлюбних відносин та втрати почуття любові та поваги один до одного. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206\~ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на які вірно покликається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved