Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.03.2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7972315 від 07.04.2023 року в розмірі 12030 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.04.2023 між ТОВ"Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7972315, право вимоги за яким в результаті було відступлено позивачу. ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12030,00 грн., з яких 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8730,00 грн.сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн. заборгованість комісією у зв"язку з невиконанням зобов"язання відповідачем. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» в судове засідання не з`явився, в наданій письмовій заяві просить суд розглянути справу без участі його представника та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений завчасно належним чином, причини неявки в суд не повідомив, відзиву на позов не подав, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає таке. 07.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 7972315, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3000,00 грн. зі строком користування 105 днів, сплатою процентів та одноразової комісії ( а.с. 7-12,13). [PERSON] підписав договір одноразовим індентифікатором S37271 08.04.2023 о 08:14:42, який був відправлений на його номер телефону( коп.а.с.14). Згідно анкети заяви підписання договору [PERSON] відбулось 07.04.2023 року о 07:05:36 год., останньому було перераховна кредитні кошти в сумі 3000 грн., що підтверджується платіжним дорученнм №97657051( коп а.с.14-15). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення в період з 08.04.2023 по 21.07.2023 [PERSON] нараховувались проценти відповідно до умов договору (коп.а.с.16). 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, за умовами якого позивач набув право вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за кредитним договором № 7972315 від 07.04.2023 року на суму заборгованості 12030 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 103-МЛ від 28.08.2023 року (зв.а.с.17,18-23). Відповідно до виписки ТОВ «ФК «Кредит Капітал» з особового рахунку за кредитним договором №7972315 від 07.04.2023, за [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 12030 грн, з яких 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 300 грн - прострочена заборгованість за комісією, 8730 грн - прострочена заборгованість за відсотками (а.с.17). 15.01.2025 року позивач звертався з вимогою до відповідача про виконання зобов`язань за кредитним договором в загальній сумі 12030 грн (а.с.24). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. В п. 1 ст.629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст.612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077 ЦКУкраїни за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що 15.04.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит №17972315 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму 3 000 грн строком на 105 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою, одноразової комісії, що становить 10 відсотків від суми кредиту, тобто 300 грн, відсотків за користування кредитом в сумі 8730 грн Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 3000 грн підтверджено платіжним дорученням про перерахування суми кредиту. А отже, кредитодавцем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти, натомість відповідачем в порушення вимог кредитного договору не здійснено своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 12030 грн. Оскільки за договором відступлення прав вимоги від 28.08.2023 право вимоги за кредитним укладеним з відповідачем перейшло до позивача, який є новим кредитором, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2422,40 гривень судового збору на користь позивача.

Outcome: approved