Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 09.01.2024 року між сторонами укладено договір про надання кредиту № 485939-КС-001, який підписано електронним цифровим підписом відповідача. За його умовами позивач, як кредитодавець надає відповідачу як позичальнику грошові кошти в розмірі 9\~000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.\~ Проте, умови договору відповідачем належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості, загальний розмір якої станом на 08.02.2025 року визначено в розмірі 38\~087 грн. 22 коп. з яких: -9\~000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -28\~737 грн. 22 коп. суми прострочених платежів по процентах; -350 грн. суми прострочених платежів за комісією. За вказаних обставин сторона позивача просить стягнути з відповідача вищезазначену суму кредитної заборгованості та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 7).\~ Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок вінсуду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~та ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. 09.01.2024 року між сторонами укладено договір про надання кредиту № 485939-КС-001 (а. с. 19-23). Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України\~«Про\~електронну\~комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання вказаного кредиту. За його умовами позивач, як кредитодавець надає відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі 9 000 грн., а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.\~Згідно з умовами вказаного договору, сторони визначили, що стандартна процентна ставка становить 2, 0 % в день, знижена процентна ставка 1, 50 % в день, комісія за надання кредиту 1\~350 грн., орієнтовна реальна річна процента ставка кредиту 9\~168, 16%, строк дії договору до 25.06.2024 року. Того ж дня позивач перерахував відповідачу на його особистий банківських рахунок вказану суму коштів. (а. с. 36). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.02.2025 року та довідки про стан заборгованості за кредитним договором від 09.01.2024 року № 485939-КС-001 розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 38\~087 грн. 22 коп. з яких: 9\~000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28\~737 грн. 22 коп. суми прострочених платежів по процентах; 350 грн. суми прострочених платежів за комісією (а. с. 12-15). Згідно зі ст. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1054,1055\~ЦК\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1056-1\~ЦК\~України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 3\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами\~України , а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 12 вказаного Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно ст. 4,5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою зокрема вважається послуга з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Статтею 6 цього Закону\~фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~даним Законом; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. На підставі наведеного суд дійшов висновку що між сторонами укладено електронний договір, за якими відповідачем отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Взявши на себе обов`язок з повернення кредитних коштів, сплати процентів за їхнє використання та комісії, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Відтак, за даних обставин суд вважає, що позивач як кредитодавець відповідно до положень ст.1054\~ЦК\~України має право вимагати від відповідача, як позичальника повернення суми кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів і комісії. Таким чином, суд дішов висновку, що позовні вимоги сторони позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № 2440 від 12.02.2025 року (а. с. 9). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі статей 526-530, 625, 626, 638, 1048-1049, 1054-1055, 1077-1078 ЦК України,

Outcome: approved