Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~з позовною\~заявою до\~ТОВ «Фінпром\~Маркет»,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Тамара\~Миколаївна,\~Начальниквідділу Горлівського відділу державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравцова Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 43124 про стягнення заборгованості у сумі 16011,53 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Про існування виконавчого напису позивачу стало відомо коли на всі її рахунки державним виконавцем Горлівського ВДВС у відділу державної виконавчої служби у Горлівському районі Донецької області Східного МУ МЮ накладено арешт на підставі відкритого виконавчого провадження №69657577. Вважає, що вищезазначений зазначений напис виконаний безпідставно та незаконно, оскільки Договір зазначений у виконавчому написі нотаріально не посвідчувався, тому підстави для стягнення з позивача грошових коштів відсутні, як відсутні і підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Заборгованість не є безспірною, тому виконавчий напис вчинено з грубим порушенням\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено приписи\~Закону України «Про нотаріат». Посилаючись на наведені обставини та положення\~Закону України «Про нотаріат», позивач просив визнати виконавчий напис № 43124 від 22 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідно до ч.5\~ст.279ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» - директор Гедзь О.В. надав суду заяву про визнання позову, зменшення розміру на правову допомогу, а також просив суд розглядати справу без участі представника. Третя особа приватний нотаріус\~Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати пояснення щодо вимог позивача. Третя особа\~Начальниквідділу\~Горлівського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Горлівському районі\~Донецької області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції Кравцова\~Т.М. повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати пояснення щодо вимог позивача, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. У відповідності до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Також, у відповідності до положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та статті\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі за №43124 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~Фінпром Маркет» заборгованості у сумі 16011,53 грн. Спірним в цій справі є те, чи мав правові підстави приватний нотаріус вчиняти виконавчий напис №43124 від 22 грудня 2021 року на підставі документів, поданих ТОВ «Фінпром Маркет». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік документів затверджений\~постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(надалі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662\~Перелік доповнено розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662\~набрала чинності 10 грудня 2014 року. Таким чином, з 10 грудня 2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».) Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved