Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області у жовтні 2024 року надійшла зазначена позовна заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 48103,75 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору про надання фінансових послуг від 09 лютого 2021 року № 2104031452300 «Стандартний», укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем, право вимоги до [PERSON] за цим договором до позивача перейшло на підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал». Також, на підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023, укладеного з ТОВ «Вердикт капітал», позивач отримав право вимоги до відповідача за заборгованістю за Договором позики від 12 січня 2021 року № 3460101036-34860 «Проста позика», укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкасо Фінанс» та [PERSON] . Суд ухвалою від 11 жовтня 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копія ухвали від 11 жовтня 2024 року разом із позовною заявою з додатками надіслані відповідачу за адресою реєстрації: [ADDRESS] , але поштове відправлення № 0610221621159 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з урахуванням пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільно процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Прокопенко Р.С. 09 лютого 2021 року укладений Договір про надання фінансових послуг № 2104031452300, відповідно до умов якого, товариство зобов`язалось надати позичальнику без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 2500 грн. Договір підписаний електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) W7. Кошти перераховані на банківську картку [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 27 травня 2024 року. Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. На підставі Договору факторингу від 01 грудня 2021 року № 1-12, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» первісний кредитор відступив право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, до [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг № 2104031452300, загальна сума заборгованості 22100 грн, що складається з: суми кредиту - 2500 грн та заборгованості за процентами - 19600 грн (реєстр боржників до Договору факторингу від 01 грудня 2021 року № 1-12). Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року уклали Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги заборгованості за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», в тому числі і до відповідача у розмірі 33522,50 грн, що складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням - 2500 грн та заборгованості за нарахованими процентами 33022,50 грн (реєстр боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01). Крім цього, між ТОВ «Інкасо Фінанс» та відповідачем 12 січня 2021 року укладений Договір позики № 3460101036-34860 «Проста позика», до умов якого позичальник надав у користування кредитні кошти у розмірі 3500 грн, строком на 20 діб (повернення 01.02.2021), шляхом перерахування коштів з використанням електронного платіжного засобу, банківську картку [NUMBER] (інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлай» від 27 березня 2024 року № 1501/03). Договір підписаний одноразовим ідентифікатором P57886S3. На підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15 лютого 2022 року № 15-02/22, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал», первісний кредитор відступив право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, до [PERSON] за Договором позики № 3460101036-34860, загальна сума заборгованості 4596 грн, що складається із: суми кредиту - 3500 грн та заборгованості за процентами - 1096 грн (реєстр боржників до Договору від 15 лютого 2022 року № 15-02/22). Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023, відповідно до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги заборгованості за кредитними договорами позивачу, в тому числі і до відповідача за Договором позики № 3460101036-34860 у розмірі 12581,25 грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням - 3500 грн та заборгованості за нарахованими процентами 9081,25 грн (реєстр боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023). Згідно із пунктом 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 1055 Цивільного кодексу України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша\~статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За\~статтею 516\~Цивільного кодексу\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517\~Цивільного кодексу\~України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Частиною першої\~статті 1048\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що Позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1048 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, новий кредитор позивач відповідно до\~статті 1048 Цивільного кодексу України\~має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, відповідно до графіку платежів Договору про надання фінансових послуг від 09 лютого 2021 року № 2104031452300 сторонами погоджено: дату надання кредиту 09.02.2021; суму кредиту 2500 грн; загальну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за договором 3300 грн; проценти за користування кредитом 800 грн; термін платежу 24.02.2021. Разом з цим, у графіку розрахунків до Договору позики № 3460101036-34860 від 12 січня 2021 року зазначено, що сторони узгодили: дату отримання кредиту 12.01.2021; дату повернення кредиту 10.02.2021;, кількість днів користування 20; розмір кредиту 3500 грн; вартість кредиту 4860 грн. Отже, строк кредитування за Договором про надання фінансових послуг від 09 лютого 2021 року № 2104031452300 закінчився 24 лютого 2021 року, за Договором позики № 3460101036-34860 від 12 січня 2021 року 10 лютого 2021 року. а тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після узгодженого строку, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 507,32 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. Пунктом 1 частини третьої\~статті 133 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, частиною третьою\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною четвертою\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому витрати на правову допомогу необхідно зменшити до 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial