Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач через свого представника звернулася до суду з указаним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкове майно померлої складається з 39/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] : 15/100 ідеальних часток, успадкованих [PERSON] після смерті [PERSON] , а також 24/100 ідеальних часток, успадкованих [PERSON] після смерті [PERSON] , які він у свою чергу успадкував за [PERSON] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округа Сєтак В.Я. позивач проживала зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини та є такою, що спадщину прийняла. [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до даних витягів з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] 26.04.1960 уклала шлюб з [PERSON] . Шлюб розірвано 23.12.1967. В подальшому [PERSON] 09.08.1967 уклала шлюб зі [PERSON] . Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 10.03.1986 та інформації Державного реєстру речових право на нерухоме майно від 16.10.2024 [PERSON] є власником 15/100 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] . 07.05.1999 [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно заповів дружині - [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] успадкувала майно свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заява про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не подавалась, а спадкова справа не відкривалась. Відповідно до даних будинкової книги № 1 [PERSON] на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була зареєстрована та проживала зі [PERSON] на момент його смерті за однією адресою, вступила у володіння спадковим майном, тому є такою, що прийняла спадщину за чоловіком. [PERSON] також є спадкоємицею майна [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 05.08.1998 все своє майно він заповів [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори вона подала, проте свідоцтво про право на спадщину за життя не отримала. Спадкове майно [PERSON] складається з 24/100 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини - [PERSON] . Відповідно до даних свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 10.03.1986 [PERSON] була власником 24/100 ідеальних часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, [PERSON] на момент своєї смерті [INFO] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті та вступив у володіння спадковим майном. Так, відповідно даних будинкової книги № 1 [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 12.06.1961 по 17.01.1989. На додачу до будинкової книги № 1 за заявою подружжя [PERSON] 17.01.1989 їм була видана окрема будинкова книга № [NUMBER] , відповідно до даних якої [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у зазначеному вище будинку, з 17.01.1989 і до моменту своєї смерті. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, а [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини не звертався, проте є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на момент її смерті, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном. Також, за змістом позову, у вересні 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері - [PERSON] , яка складається з 39/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 1987/02-31 від 25.09.2024 у зв`язку з тим, що в нотаріуса відсутня інформація про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном, яке залишилось після померлого [INFO] [PERSON] та після померлої [INFO] [PERSON] . Окрім того, у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видані [PERSON] та [PERSON] , є в копіях. Таким чином, позивач вичерпала всі способи позасудового захисту своїх прав та позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно в інший спосіб. Тому позивач просить: 1) встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] ; 3) визнати за нею - [PERSON] право власності на 24/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 4) визнати за нею - [PERSON] право власності на 15/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 17.12.2024 було задоволено клопотання представника позивача - [PERSON] та витребувано у Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] , та належним чином засвідчені копії спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] ; у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. належним чином засвідчені копії спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] , та належним чином засвідчені копії спадкової справи [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 19.02.2025 було задоволено клопотання представника позивача - [PERSON] та витребувано в Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач та її представник, а також представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, направили до суду письмові заяви з проханням проводити судове засідання за їхньої відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказала про підтримання позовних вимог, а представник відповідач у заяві вказала про невизнання позову. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2012, виданого ВДРАЦС Житомирського МУЮ, копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 14.01.1982, копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.07.1993, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.10.2024 (а. с. 9-12, 71). Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті її матері [PERSON] , враховуючи відсутність відомостей щодо складення нею заповіту. 07.08.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. заведено спадкову справу № 197/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою позивача, відповідно до якої спадкоємцем майна померлої за законом є позивач, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті місце її проживання було зареєстроване разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] згідно довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради від 20.07.2023 (а. с. 93). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. від 25.09.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю інформації про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном, та в зв`язку з відсутністю необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а. с. 114). Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 10.03.1986, копії довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 08.11.2023 № 4955 за [PERSON] зареєстровано право власності на 15/100 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 14, 40). 07.05.1999 [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно заповів дружині - [PERSON] , яка успадкувала майно свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею було подано до Другої Житомирської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а. с. 13, 15, 117). Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 10.03.1986, копії довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 08.11.2023 № 4955/1 за [PERSON] зареєстровано право власності на 24/100 ідеальних часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18, 39). [PERSON] на момент своєї смерті [INFO] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент її смерті та вступив у володіння спадковим майном. Зазначене підтверджується копіями будинкових книг № 1 та № 46/2, згідно яких [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 12.06.1961 по 17.01.1989, а також з 17.01.1989 і до моменту своєї смерті (а. с. 21-25). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, а [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини не звертався, що слідує з повідомлення Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 22.01.2025 (а. с. 115). Однак [PERSON] що прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на момент її смерті, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном. Згідно заповіту [PERSON] від 05.08.1998 все своє майно він заповів [PERSON] (а. с. 20). Стамбовська прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] внаслідок подання нею до Другої Житомирської державної нотаріальної контори 22.03.1999 заяву про прийняття спадщини помер (а. с. 19, 20, 127). З огляду на викладене, [PERSON] вступив в управління майном своєї дружини [PERSON] , а [PERSON] , в свою чергу, прийняла спадщину за заповітом на 24/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] , яка відкрилася після смерті [PERSON] , а також спадщину за заповітом на 15/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] у вигляді 15/100 та 24/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] , так як на момент смерті місце її проживання було зареєстроване разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Наведені вище обставини підтверджуються витребуваними судом копіями спадкових справ. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) (чинного на момент відкриття спадщини за [PERSON] після смерті [PERSON] , та прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] ) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Із аналізу досліджених судом доказів можна зробити висновок про те, що позивач є єдиною спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка, в свою чергу, була спадкоємицею та прийняла спадщину за заповітами після смерті свого чоловіка [PERSON] та іншого заповідача [PERSON] , який, в свою чергу, прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , тому позивач набула право на спадщину у вигляді права власності на 24/100 та 15/100 ідеальних часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проте вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на частки будинку та в зв`язку з неоформленням своїх спадкових прав на частки будинку зазначеними вище спадкодавцями. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Outcome: approved