Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач у грудні 2024 року звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 01.11.2022 по 26.12.2024 в розмірі 184 372,91 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31.07.2019 у справі №753/13996/19 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач рішення суду не виконує та не сплачує аліменти, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2024 в розмірі 184 372,91 грн. Оскільки у відповідача рахується заборгованість по сплаті аліментів, то згідно 196 Сімейного кодексу України позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31.01.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 09.09.2005, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2020 було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дарницьким районним судом міста Києва 31.07.2019 у справі №753/13996/19 видано судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку/доходу, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2019 і до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Дарницькому відділі державної виконавчої служби у м. Києві. Внаслідок невиконання відповідачем судового рішення про стягнення аліментів у нього утворилась заборгованість по їх сплаті, яка станом на 01.12.2024 становить 184 372,91 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданою Головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ЦМУ МЮ. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені), який перевірено судом, за період з 01.11.2022 по 26.12.2024 включно сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача становить 226 248,24 грн. Разом з тим, враховуючи, що розмір пені у сумі 226 248,24 грн. перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів (184 372,91 грн), позивач просить суд стягнути пеню у розмірі такої заборгованості, а саме - 184 372,91 грн. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно зі статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.04.2019 в справі № 333/6020/16 та від 25.04.2018 в справі 572/1762/15-ц. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Водночас, закріплений у статті 196 СК України захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті, підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. При цьому, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано, як не надано доказів відсутності заборгованості зі сплати аліментів чи існування такої в меншому розмірі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та стягнення неустойки (пені) з відповідача за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 184 372,91 грн., оскільки відповідно до ст. 196 СК України визначено, що розмір пені не може перевищувати 100% розміру такої заборгованості. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved