Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

В січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 19252,74 грн. заборгованості за договором позики, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 3500 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 19.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1838336 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі Договір позики), за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 5750 грн, строк позики 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день з можливістю пролонгації строку користування позикою, але не більше ніж на 90 календарних днів. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вказаним договором перед [PERSON] виконало надавши йому кредит у вказаній сумі шляхом зарахування на платіжну картку відповідача. Однак відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати відсотків у строки і на умовах, передбачених договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2610, відповідно до умов якого останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1838336 від 19 березня 2021 року. 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та Товариство уклали договір факторингу №030423-ФК за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики в сумі 19366,58 грн., з яких: 5750 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13616,58 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач добровільно не виконав свої зобов`язань за договором позики, а тому Товариство звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 1838336 в розмірі 19366,58 грн., з яких: 5750 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13616,58 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ухвали судді від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 26 лютого 2025 року до суду надійшли витребувані докази. Позивачем копію позовної заяви з доданими документами надіслано відповідачу цінним листом з описом вкладення 28.01.2025. [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження, однак згідно з відміткою відділення Укрпошти від 15.02.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 19 березня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1838336, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором xlgXreL8hw, надісланим на електронну пошту відповідача (а.с.8, 21 зворот). Відповідно до умов Договору позики відповідач отримав позику в сумі 5750 грн. строком на 29 днів, дата повернення позики 17.04.2021, з можливістю пролонгації строку користування позикою відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, процентна ставка - 1,99 % на день, знижена процентна ставка 0,69 % на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,7 % на день. Відповідач зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням договору позики позичальник підтвердив, що вивчив цей договорів та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п.4.2 договору позики). На підтвердження позовних вимог позивачем також надано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені 11 лютого 2021 року рішенням Загальних зборів учасників цього товариства, які були чинні на момент укладення договору позики та розміщені на сайті позикодавця (на даний час знаходяться у розділі «Архівна інформація») (а.с.10-20). Так, п.6.5 вказаних Правил передбачає право позикодавця на нарахування процентів за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частиною) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Розділ 7 зазначених Правил передбачає порядок продовження строку користування позикою, зокрема, відповідно до п.7.4 позичальник погоджується, що у разі, якщо позичальник не сплатив заборгованість в повному обсязі та /або не оформив пролонгацію, Товариство має право застосувати наслідки, передбачені в п.6.8 цих Правил, який в свою чергу передбачає, що у разі неповернення позичальником заборгованості у встановлені договором позики строки позикодавець має право на нарахування процентів за понадстрокове користування позикою. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за Договором позики та надало відповідачу позику у розмірі 5750 грн шляхом безготівково перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперт» № КД-000005786/ТНПП від 10.01.2025, копією платіжної інструкції dc102d42-fa85-4d95-9579-8a234ce1f732 від 19.03.2021, листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250206/48366-БТ від 14.02.2025, випискою по рахунку [PERSON] за період з 19.03.2021 по 22.03.2021 (а.с.9, 22 зворот, 79-80). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) укладено договір факторингу №2610, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (а.с.23 зворот-30). Відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 26 жовтня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1838336 від 19 березня 2021 року, в сумі 19366,58 грн., з яких: 5750 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13616,58 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31 зворот-32). 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Заборгованості (а.с.35-41). Відповідно до Реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року до договору факторингу №030423-ФК, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №1838336 від 19 березня 2021 року, в сумі 19366,58 грн., з яких: 5750 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13616,58 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.43 зворот-44). З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем будь-яких нарахувань за договором позики не проводилось. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За положеннями частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.1ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що договір позики підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до договорів позики.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Як вбачається із наданого суду розрахунку заборгованість за договором позики №1838336 від 19 березня 2021 року складає 19252,74 грн, з яких: 5750 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13502,74 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.54-56), нарахування заборгованості відповідає умовам укладеного договору позики та здійснене в межах пролонгованого строку кредитування. Підписавши договір позики відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, зокрема, порядком пролонгації строку користування позикою, його волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі. Вказані позивачем обставини [PERSON] не спростував належними та допустимими доказами, контррозрахунку заборгованості не надав. На підставі зазначеного,

Outcome: approved