Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2025712 від 14.06.2021 в сумі 4900,00 грн. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.06.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025712, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер телефону відповідача. Згідно п. 1.2. Договору, товариство надає клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 1500 грн., дата надання кредиту 14.06.2021, строк кредиту 30 днів, валюта UAH, стандартна процентна ставка 1,9% в день. Відповідно п. 2.1. Договору кредит надається товариством, в межах дії Договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Станом на сьогоднішній день, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника позивача та відповідача клопотань про проведення судового засідання до суду не надходило. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить. 14 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем укладено Договір № 2025712 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Договір). Згідно п. 1. Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Без письмової згоди клієнта не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Кредит надається строком на 30 днів. Тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Пунктом 3. Договору передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт». Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується інформацією № 31105-0403 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 про перерахунок коштів 14.06.2021 в сумі 1500,00 грн. на карту [NUMBER] . Станом на сьогоднішній день, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 2025712 від 14.06.2021. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 4900 грн., з яких: 1500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3400,00 грн. заборгованість по відсотках. Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків стягувача ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», суд виходить з наступного. В даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Договором № 2025712 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Згідно п. 4. Договору факторингу клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 96\~364\~495,22 грн. станом на дату підписання сторонами цього договору. Пунктом 7.1. Договору передбачено, що в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього Договору складає 2\~770\~911,15 грн. без ПДВ. Відповідно п. 7.2. Договору факторингу фактор здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п. 7.1. цього Договору, на вказаний у реквізитах до цього Договору рахунок, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами цього Договору. На підтвердження переказу коштів надано: платіжну інструкцію № 453 від 28.12.2021 на суму 190\~000,00 грн., платіжну інструкцію № 1696 від 24.12.2021 на суму 2\~000\~000,00 грн. та платіжну інструкцію № 1697 від 28.12.2021 на суму 580\~911,15 грн., що підтверджує, що Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв портфель заборгованості боржників та від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованостей до боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договором № 2025712 в розмірі 4900,00 грн. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки. Аналогічна позиція закріплена в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором, [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 4900,00 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved