Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У липні 2024 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області (далі - «Позивач»), в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач-1»), [PERSON] (далі - «Відповідач-2»), третя особа - [PERSON] (далі - «Третя особа») про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1607, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , тобто Відповідач у даній справі. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00045182136 від 24.05.2024 року відомості про батька дитини записані відповідно до ст.126 СК України. 30.11.20023 року [PERSON] звернувся до Позивача із заявою щодо невиконання Відповідачем-1 батьківських прав. 14.05.2024 року наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради малолітнього [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з такої підстави: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків. Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 23.05.2024 року №324/02-15 за результатами оцінювання потреб сім`ї малолітнього [PERSON] , яка проводилася в лютому 2024 року, сім`я [PERSON] потребує надання соціальної послуги соціального супроводу осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини. Мати від співпраці відмовилася. Фактично вихованням [PERSON] займається дідусь по лінії матері, [PERSON] , мати, у свою чергу, здебільшого вдома відсутня. Згідно з характеристикою, наданої Білоцерківською гімназією-початковою школою №5 стосовно [PERSON] , [PERSON] навчається в даному закладі освіти з першого класу та є учнем 6-Б класу. Батьки дитини не приділяли належної уваги вихованню сина, батьківські збори не відвідували, навчання сина не цікавилися. За час навчання у 5-6 класах відвідував батьківські збори, тримав зв`язок з класним керівником, забезпечував матеріальні потреби [PERSON] дідусь [PERSON] . Через ухилення Відповідачів від виконання батьківських обов`язків Позивач просив суд: Позбавити Відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] ; стягнути з Відповідачів аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Історія справи. Заяви та клопотання, показання свідків, позиції учасників справи. 09.09.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 25-26). 01.11.2024 року у підготовче судове засідання представник Позивача не з`явився, до канцелярії суду засобами електронного зв`язку подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, не заперечував проти закриття підготовчого провадження (а.с.43). У призначені в межах підготовчого провадження судові засідання Відповідачі жодного разу не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. У підготовче судове засідання Третя особа не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, не заперечував проти закриття підготовчого провадження (а.с. 44). 01.11.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2024 року (а.с. 46-47). 05.11.2024 року до канцелярії суду представником Позивача подано рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього малолітнього сина [PERSON] » від 22.10.2024 року №853. 11.12.2024 року у судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні за змістом позовній заяві. Відповідач-1 пояснила, що вона знаходиться на реабілітації від наркотичної залежності, на підтвердження чого надала відповідну довідку. У судовому засіданні Відповідачу-1 було роз`яснено її права, у тому числі право на звернення за правовою допомогою. Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки не повідомив, відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього надходило (а.с. 31, 40, 51). Судове засідання по справі було відкладено задля повторного виклику Відповідача-2 та надання можливості Відповідачу-1 звернутися за правовою допомогою. 24.04.2025 року у судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні за змістом позовній заяві. Повідомив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього малолітнього сина [PERSON] » від 22.10.2024 року №853 позбавлення батьківських прав Відповідачів щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. У судове засіданні Відповідачі не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не повідомили, відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них надходило (а.с. 59, 61, 67, 68, 69, 70, 72, 73, 80, 81, 82, 83, 85, 86). 25.07.2023 року у судовому засіданні Третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечував. Пояснив, що він є дідусем [PERSON] , дитина тривалий час проживає із ним. Саме він займається вихованням дитини, дбає про її навчання та здоров`я, матеріально утримує дитину. Його мати - Відповідач-1 по даній справі, від виконання батьківських обов`язків самоусунулася. Згідно з ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1607, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , тобто Відповідач у даній справі. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00045182136 від 24.05.2024 року відомості про батька дитини записані відповідно до ст.126 СК України. 30.11.20023 року [PERSON] звернувся до Позивача із заявою щодо невиконання Відповідачем-1 батьківських прав. 14.05.2024 року наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради малолітнього [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з такої підстави: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків. Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 23.05.2024 року №324/02-15 за результатами оцінювання потреб сім`ї малолітнього [PERSON] , яка проводилася в лютому 2024 року, сім`я [PERSON] потребує надання соціальної послуги соціального супроводу осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини. Мати від співпраці відмовилася. Фактично вихованням [PERSON] займається дідусь по лінії матері, [PERSON] , мати, у свою чергу, здебільшого вдома відсутня. Згідно з характеристикою, наданої Білоцерківською гімназією-початковою школою №5 стосовно [PERSON] , [PERSON] навчається в даному закладі освіти з першого класу та є учнем 6-Б класу. Батьки дитини не приділяли належної уваги вихованню сина, батьківські збори не відвідували, навчання сина не цікавилися. За час навчання у 5-6 класах відвідував батьківські збори, тримав зв`язок з класним керівником, забезпечував матеріальні потреби [PERSON] дідусь [PERSON] . Відповідно до довідки ГО «ВІЛЬНЕ ЖИТТЯ БІЛОЦЕРКІВЩИНИ» від 10.12.2024 року №33 Відповідач-1 знаходиться на реабілітації від наркотичної залежності в даній громадській організації з 19.08.2024 року (а.с. 56). Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їхнього малолітнього сина [PERSON] » від 22.10.2024 року №853 позбавлення батьківських прав Відповідачів щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 54). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року справа №459/3411/18. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Згідно з нормами ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Висновки суду. Враховуючи, що наданими доказами, доводи Позивача про нехтування Відповідачами батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] знайшли своє підтвердження, суд вважає що є об`єктивні причини для позбавлення Відповідачів батьківських прав відносно їхнього сина. Суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Також, із Відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.07.2024 року і до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved