Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

в.о. керівника Краматорської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) та в особі Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області, повноваження якої здійснює Дружківська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області 23\~579 гривень в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби. В обґрунтування позовних вимог суду пояснив, що Дружківським відділом Краматорської окружної прокуратури підтримано публічне обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024053260000089 від 11 травня 2024 року, за обвинуваченням [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25 липня 2024 у справі №229/4536/24 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2024 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської окружної прокуратури Донецької області Єврейський Д.М. та обвинуваченим [PERSON] , у присутності його захисника Максименка В.І., за згодою потерпілої сторони Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, та визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання. Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 27.08.2024. Під час досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження та судового розгляду, цивільний позов щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій [PERSON] не заявлявся, та питання щодо відшкодування шкоди в розмірі 23\~579,00 гривень завданої кримінальним правопорушенням залишилось не вирішеним. Іншого способу стягнення вказаної шкоди, ніж у судовому порядку, чинним законодавством не передбачено. Водночас, відповідно до листів Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) від 21.01.2025 №1-7-9/113-25 та Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 24.01.2025 №275, останні не звертались до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним зайняттям рибним добувним промислом. Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно зі ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25 липня 2024 у справі №229/4536/24 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2024 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської окружної прокуратури Донецької області Єврейський Д.М. та обвинуваченим [PERSON] , у присутності його захисника Максименка В.І., за згодою потерпілої сторони Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, та визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання. Вироком суду встановлено, що 10.05.2024 близько 20:00 години (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) [PERSON] прибув на берег ріки Кривий Торець, який розташований неподалік від дачного кооперативу «Надія» в смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківка Краматорського району Донецької області за географічними координатами GPS 48.592152; 37.587148, де маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в не передбачений законом спосіб, у заборонений час, із забороненим знаряддям лову - рибацькою саморобною лісковою сіткою розмірами L - 7 м. (довжина), h - 1 м. (висота), F - 40 мм. (розмір вічка), яку поставив у річку Кривий Торець для вилову риби у місці зі вказаними координатами, після чого направився за місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] . Далі, 11.05.2024 у денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) [PERSON] знову прибув до берегу ріки Кривий Торець, який розташований неподалік від дачного кооперативу «Надія» в смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка Краматорського району Донецької області за географічними координатами GPS 48.592152; 37.587148, де реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в не передбачений законом спосіб, достовірно знаючи про встановлені вимоги статей 27, 38 Закону України «Про тваринний світ», ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», вимоги п.п.3.1, 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.1998 №1126, пп. 1 та пп. 4 п. 4 Правил любительського і спортивного рибальства, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 19.09.2022 №700, в порушення п. 3 Управління державного агентства меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області №61 від 22.03.2024, згідно якого заборонено добування (вилов) водних біоресурсів на період нересту водних біоресурсів у межах нерестовищ, визначених Переліком меж нерестовищ, в тому числі з берега у такі строки: - у річках та їх кореневих водах - з 01 квітня до 20 травня 2024 року; - у водосховищах - з 01 квітня до 09 червня 2024 року; - у придаткових системах водних об`єктів - з 01 квітня до 30 червня 2024 року, діючи умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, не маючи спеціального дозволу на використання водних живих ресурсів, в заборонений час (період нересту), за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме вказаної рибацької саморобної ліскової сітки здійснив незаконний вилов водних біоресурсів з річки Кривий Торець, а саме «Плітка» у кількості 8 штук вартістю 1\~564,00 грн. за 1 екземпляр, «Карась сріблястий» у кількості 7 шт., вартістю 1\~581,00 грн. за 1 екземпляр, а всього риби у кількості 15 штук на загальну вартість 23\~579,00 грн. Своїми умисним протиправними діями внаслідок вилову водних біоресурсів [PERSON] згідно висновку судової інженерно-екологічної експертизи заподіяв істотну шкоду на загальну суму 23\~579,00 грн. Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 25.07.2024 у справі №229/4536/24 в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 27.08.2024 (а.с. 27). У межах кримінального провадження №12024053260000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2024 року, за обвинуваченням [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, 31.05.2024 було проведено судову інженерно-екологічну експертизу №СЕ-19/105-24/3672-ФХЕД, відповідно до висновку якої розмір екологічного збитку (шкоди), завданої рибному господарству України, Державі, внаслідок незаконного вилову риби 11.05.2024 у період весняно-літньої нерестової заборони та забороненим знаряддям добування (вилову) жилковою саморобною риболовною сіткою на березі ріки Кривий Торець, с.Олексієво-Дружківка, Краматорського району, Донецької області, неподалік від дачного кооперативу «Надія», у кількості 15 одиниць, а саме: «Плітка» у кількості 8 одиниць та «Карась сріблястий» у кількості 7 одиниць (загальна вага риби 1,6 кг.), становить 23\~579,00 гривень (а.с. 11-19). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 66, ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природнього середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями п. 1.1 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно закону. У силу вимог ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради. Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища встановлені в статтях 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції яких віднесено здійснення координації діяльності відповідних, спеціально уповноважених, державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища на їх території. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. На виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України 30 березня 2022 року виданий Указ №188/2022 про утворення Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування: начальник військової адміністрації крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови. Верховною Радою України 30 серпня 2022 року прийнято постанову №2542-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Отже, уповноваженим органом щодо управління майном комунальної власності та його раціонального використання, які знаходяться на території міської ради до комунальної власності територіальної громади є Дроужківська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області. Відповідно до п. 2.2 Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 12.09.2012 за №1569/21881 у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства здійснюють в автоматизованому режимі розподіл платежів між рівнями місцевих бюджетів, розподіл інших платежів, що зараховуються до місцевих бюджетів згідно з вимогами Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України та рішенням місцевої ради про бюджет у розмірах, визначених законодавством, та перераховують розподілені кошти місцевих бюджетів за належністю. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної ради в користь зведеного бюджету, із якого органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Так, відповідно до наказу Міністерства фінансів України віл 14.01.2011 №11 «Про бюджетну класифікацію» затверджена класифікація доходів бюджету, зокрема, код класифікації доходів бюджету для грошових стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності 24062100. Таким чином, грошові стягнення за шкоду, заподіяну державі внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, а саме беріг ріки Кривий Торець, який розташований неподалік від дачного кооперативу «Надія» в смт.Олексієво-Дружківка, м. Дружківка Краматорського району Донецької області, відбулась на території Дружківської міської територіальної громади, яка перебуває під юрисдикцією Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області. Вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища відповідних рад. Отже, збитки, завдані внаслідок незаконного вилову риби на території Дружківської міської територіальної громади, у відповідності до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища відповідної територіальної громади, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про тваринний світ», ст. 21 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, за провадженням рибогосподарської діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно з п. 6.16 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 №26, Управління Державного агентства рибного господарства мають право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно з п. п. 1, 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №895 (далі Положення №895), Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, продовольчого забезпечення, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Відповідно до вимог п. 2, п. 9 Положення №895 Держрибагентство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання. Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у тому числі належить контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Таким органом на території Донецької області є Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль). Положенням про Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області, затвердженим наказом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 15.02.2024 №77 (далі Положення №77), визначено, що Управління (Донецький рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагентство), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується (п. 1 Положення №77). Згідно п. 5.3. Положення №77 Донецький рибоохоронний патруль забезпечує здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів. Отже, на Донецький рибоохоронний патруль покладено повноваження щодо нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства. Крім того, п. 7.4. Положення №77 визначено, що Донецький рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Таким чином, у спірних правовідносинах компетентними суб`єктами владних повноважень щодо захисту зазначених інтересів держави виступають Дружківська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль). Згідно з\~листом начальника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області (Донецький рибоохоронний патруль) №1-7-9/113-25 від 21 січня 2025 року на теперішній час Донецький рибоохоронний патруль не має у розпорядженні інформації щодо сплати громадянином [PERSON] матеріальної шкоди, завданої рибному господарству. Донецький рибоохоронний патруль не звертався до суду з цивільним позовом до громадянина [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань за кодом бюджетної класифікації 2800 для сплати судового збору передбаченому кошторисом на 2024 рік (а.с. 25). Листом в.о. начальника Дружківської міської військова адміністрація Краматорського району Донецької області №275 від 24 січня 2025 року повідомлено, що заходів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у сфері навколишнього природного середовища внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] не вживалось. Дружківська міська військова адміністрація не зверталась до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] (а.с. 26). Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 7 ч. 3 ст. 29, п.7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються до спецфондів Державного, обласного та місцевого (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом. У ст. 62 вказаного закону передбачено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до пунктів 76-77 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Згідно із п. 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, щоб інтереси держави не залишились незахищеними. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved