Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04.02.2023 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час з відповідачем вони проживає окремо, оскільки останній служить у військовій частині [NUMBER] у 2 танковому батальоні, 4 танкова рота, командиром танка Т72. Відповідач фізично здоровий, працездатний, аліментів нікому не сплачує, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час вона не працює, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вона не має. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2,4 ст.84 СК України. Позивач вважає, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти, як на утримання сина, так і дружини, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно реалізувати себе у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині. До суду були повернуті конверти з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою : «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Відповідно до частин п`ятої, шостої\~статті 128 ЦПК України\~судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участів судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення\~завчасно. \~ \~ \~ \~Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. \~ \~ \~ \~У ч.8 ст. 128 ЦПК України\~передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. \~ \~ \~ \~За змістом ч.8 ст. 128 ЦПК України\~відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. \~ \~ \~ \~Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата ( будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, яка була зазначена позивачкою в позовній заяві, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивачка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно\~ст. 280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. \~ \~ \~ \~Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне або скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати \~ \~ \~ \~Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, аналіз постанови від 14.07.2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) свідчить, що Верховний Суд погодився з тим, що датою постанови апеляційного суду є дата складання повного її тексту, оскільки справа була розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку застосовуються положення другого речення частини 5 ст. 268 ЦПК України. Тому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21). \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на 01.04.2025 року та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, а також враховуючи надмірне навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей (з грудня 2024 року працюють 7 суддів, враховуючи перебування суддів на лікарняних, у відпустках, відрядженнях і т.п., зміна територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану чотирьох районних судів Луганської області, розгляд судом справ Синельниківської виправної колонії № 94, розгляд суддею Прижигалінською Т.В. як слідчим суддею клопотань в рамках кримінальних проваджень, а також направлення на розгляд судових справ з Межівського районного суду Дніпропетровської області, який розташований на території прифронтової громади) суд позбавлений можливості розглянути справу у строки, передбачені національним законодавством. \~ \~ \~ \~Таким чином, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 17.04.2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 04.02.2023 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є сторони по справі. Згідно довідки виробничого підрозділу «Служби роботи станцій» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» №НОКР-1-64/68 від 13.06.2024 року, [PERSON] дійсно з 05.09.2023 року по 18.07.2026 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. З копії Витягів з Реєстру територіальної громади Синельниківської міської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, ч. 4 ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. \~ \~ \~ \~Статтею ст. 84 СК України визначено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Так, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Стаття 85 СК України \~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. \~ \~ \~ \~Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. \~ \~ \~ \~Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. \~ \~ \~ \~У Сімейному Кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. \~ \~ \~ \~Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст.80 СК України). \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині. \~ \~ \~ \~Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~За змістом ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 75,79,80,84,85 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved