Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути із [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за заявою-договором №002/12195362-SP від 25.10.2021 року у розмірі 111 293,97 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 53 163,27 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 58 130,70 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 жовтня 2021 року сторони підписали заяву №924494 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в сумі 50 000 грн на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач своїх зобов`язань за цим кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19 серпня 2024 року відповідач має перед банком заборгованість за вказаним договором на загальну суму 111 293,97 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 599, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем подано до суду відзив на первісний позов. Наводить аргументи про те, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором. Також позивачем до позовної заяви було долучено розрахунок заборгованості по кредитному договору. Крім того, матеріали позовної заяви не містять кредитного договору №002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року, а долучені позивачем наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, публічна пропозиція (оферта) АТ «Таскомбанк», не підписані відповідачем. Окрім того, публічна пропозиція надана у неповному обсязі, тобто, її детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до суду не подано. Просить у позові відмовити. Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Зазначає, що при видачі позивачем кредитних коштів (кредитного ліміту) у розмірі 50 000,00 грн відповідач власноручним підписом підписав заяву-анкету щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank №924494 від 25.10.2021, тобто був ознайомлений з усіма істотними умовами договору (предмет договору, ліміт кредитування, процентна ставка, умови повернення кредиту тощо). Відповідно до розділу 8 Публічної пропозиції позичальник погоджується, підтверджує та розуміє, що погашення кредитного ліміту передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки від суми поточної заборгованості, процентів за користування Овердрафтом та комісій за обслуговування заборгованості станом на останній робочий день місяця на умовах тарифів банку без встановлення графіку платежів. Заяву-анкету №924494 було укладено у належній (письмовій) формі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним оскільки банком реально було надані послуги згідно з заявою та договором, відкрито поточний рахунок з спеціальним платіжним засобом, оформлено банківську платіжну картку, на яку були зараховані кошти на картковий рахунок та в подальшому відповідач користувався платіжною карткою шляхом зняття коштів з рахунку/картки. Таким чином в момент укладення договору, між банком та відповідачем було досягнуто домовленості щодо заяви/договору про відкриття клієнту банківського рахунку, його обслуговування, тарифів та комісій банку в цілому, і щодо всіх його пунктів, якими передбачено умови його виконання, споживачу було надано інформацію про те, за яких умов відбувається банківське обслуговування, а тому банк належним чином виконував умови договору. Під час укладання правочину усі пункти заяви-анкети, публічної пропозиції, про приєднання до договору, додатків до нього, тарифів та комісій банку, з якими відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис, були зрозумілі відповідачу, отримав банківську карту та кредитний ліміт на ній для власних цілей, сума якого була попередньо ним погоджена. Просить позов задовольнити. Представник відповідача подав письмові заперечення на відповідь на відзив, у яких звертає увагу, що заява-анкета № 924494 від 25 жовтня 2021 року не містить домовленостей сторін про істотні умови кредитного договору, зокрема процентна ставка не зазначена, так само і не зазначена сума кредиту, що отримується за цим договором позичальником, у заяві-анкеті відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру відсутні відомості про отримання ним виду платіжної картки та строк її дії. Вказана заява-анкета взагалі не містить ніяких даних щодо обрання позивачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису позивача. Поданий стороною позивача витяг Наповнення, тарифи та умови обслуговування з протоколу № 34-1 від 10.06.2021 року затвердженого засіданням Тарифного комітету АТ «Таскомбанк» та введено в дію від 14.06.2021 року, які не містять відмітки про дату їх складання та відомостей про посадову особу, яка їх склала та посвідчила, а також не містять підпису позичальника, не дозволяючи цим встановити судом їх дійсність на момент підписання заяви-анкети № 924494 від 25.10.2021 року про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» та при цьому не підписані позивачем не є належними, достовірними доказами, оскільки вони не містять підпису позичальника та з них неможливо встановити дійсні обставини справи, зокрема, щодо дійсних складових умов кредитного договору, згоду на укладення якого підписав позивач у заяві-анкеті та відповідно у них беззаперечно не указано, що вони містять інформацію щодо предмета доказування, а також зміст цих роздруківок повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни до них та суд у даному випадку позбавлений можливості встановити їх первісну правову природу. Разом з тим, Витяг Наповнення, тарифи та умови обслуговування з протоколу № 34-1 від 10.06.2021 року затвердженого засіданням Тарифного комітету АТ «Таскомбанк» та введено в дію від 14.06.2021 року та Публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank є тільки способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку та ознайомлення з цими документами, навіть його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у них не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Також зазначає, що у заяві-анкеті позичальника від 25.10.2021 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до Акціонерного товариства «Таскомбанк» у якому просить визнати недійсним кредитний договір № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року укладений між ним та Акціонерним товариством «Таскомбанк». Зазначає, що на підтвердження факту укладення між банком та позичальником кредитного договору відповідачем було долучено до первісного позову: заяву-анкету № 924494 від 25 жовтня 2021 року щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank, витяг з публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк», Наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank. Однак банком не направлено до суду кредитний договір № 002/12195362-SP, а тому неможливо встановити які саме умови договору нібито погодили банк та позичальник. Разом з тим, долучені до первісного позову Наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, публічна пропозиція (оферта) АТ «Таскомбанк», позивачем не визнаються та не містять його підпису. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Наповнення, тарифи та умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними підписуючи Заяву-анкету № 924494 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank, а також те, що вказані документи нібито на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Оскільки зазначені документи не підписані позивачем, то їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.10.2021 року шляхом підписання Заяви-анкети №924494. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Ні в письмовому, ні в електронному вигляді відповідач не здійснював укладання ніякого кредитного договору. Відповідних уповноважених осіб на укладання такого правочину не призначав, не доручав. Отже, оскільки спірний кредитний договір не відповідає вимогам закону щодо письмової форми правочину, так як не містить підпису позичальника, отже, є неукладеним, за фактом неукладеності договору у сторін не виникло жодних цивільних прав та обов`язків. Таким чином, договір, який складено поза межами діючого законодавства України є нікчемним. Просить зустрічний позов задовольнити. Відповідачем за зустрічним позовом подано до суду відзив. Наводить аргументи про те, що при видачі АТ «Таскомбанк» кредитних коштів (кредитного ліміту) у розмірі 50 000,00 грн [PERSON] власноручним підписом підписав Заяву-анкету щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank №924494 від 25.10.2021 року, що є свідченням того, що останній був ознайомлений з усіма істотними умовами договору (предмет договору ліміт кредитування, процентна ставка, умови повернення кредиту тощо). Заяву-Анкету №924494 було укладено у належній (письмовій) формі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним оскільки банком були надані послуги згідно з заявою та договором, відкрито поточний рахунок з спеціальним платіжним засобом, оформлено банківську платіжну картку, на яку були зараховані кошти на картковий рахунок та в подальшому відповідач користувався платіжною карткою шляхом зняття коштів з рахунку/картки, а отже не було допущено порушень вимог ст. 203 ЦК України. В момент укладення договору, між сторонами було досягнуто домовленості щодо заяви/договору про відкриття клієнту банківського рахунку, його обслуговування, тарифів та комісій банку в цілому, і щодо всіх його пунктів, якими передбачено умови його виконання, споживачу було надано інформацію про те, за яких умов відбувається банківське обслуговування. Банк належним чином виконував умови договору, визначені пунктами заяв/договорів, які є обов`язковими у разі їх погодження сторонами в момент підписання договору. Для того щоб отримати картку з кредитним лімітом, позичальник мав обов`язково встановити додаток «Sportbank», пройти реєстрацію, ознайомитися з Умовами користування. Отримавши платіжний інструмент, який було видано банком, підписавши всі документи, відповідач отримав платіжний засіб, банківську картку до власного відкритого банківського рахунку зі встановленим лімітом на цьому рахунку, та скористався ними на власний розсуд, а отже розумів та усвідомлював свої дії та їх наслідки. На момент укладання правочину усі пункти Заяви-анкети, Публічної пропозиції, про приєднання до Договору, додатків до нього, тарифів та комісій Банку, з якими відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис, були зрозумілі відповідачу, він свідомо підписав заяви та документи з метою в подальшому отримати банківську карту та кошти/встановлений ліміт на ній для власних цілей, сума яких попередньо ним була погоджена. Звертає увагу, що Публічна пропозиція та Тарифи Банку зберігаються на офіційному сайті банку, на момент укладення договору використовувалась конкретна редакція Публічної пропозиції від 24 червня 2021 року, затверджена рішенням Правління АТ «Таскомбанк», Протокол №24-2 від 15.06.2021, та Тарифи банку, затверджені засіданням тарифного комітету АТ «Таскомбанк», Протокол №34-1 від 10.06.2021, та введені в дію з 14.06.2021 року. Просить у зустрічному позові відмовити. 28.10.2024 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 04.02.2025 ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання кредитного договору недійсним. Вимоги за зустрічною позовною заявою [PERSON] об`єднано в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк». Здійснено перехід з розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільної справи №758/13582/24 - у розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 03.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Представником позивача за первісним позовом подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позов просить у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити, з підстав викладених у заявах по суті. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, 25 жовтня 2021 року [PERSON] підписав заяву №924494 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с.15). Зі змісту довідки № 27474/47.7 від 04 вересня 2024 року вбачається, що [PERSON] є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви № 924494 з номером кредитного договору № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року № карти [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.41). До позовної заяви Банк долучив Наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, затверджені протоколом засідання Тарифного комітету банку № 34-1 від 10.06.2021 (введено в дію з 14.06.2021) відповідно до яких встановлюються види операцій/послуг, розмір тарифів за надані послуги за карткою Sportbank (а.с.34-38). Водночас, суд звертає увагу, що долучені до позовної заяви Тарифи, відповідачем не підписані.Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року, укладеному з позичальником [PERSON] вбачається, що станом на 19 серпня 2024 року за позичальником рахується заборгованість по тілу кредиту у розмірі 53163 грн 27 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 58130 грн 70 коп., загальна заборгованість становить 111 293 грн 97 коп. 07 вересня 2023 року на адресу відповідача було направлене повідомлення-вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року (а.с.22). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 цього Кодексу договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Згідно матеріалів справи, у заяві №924494 від 25 жовтня 2021 року узгоджений порядок створення ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, відтворена генерація цього ключа і відповідач підтвердив, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису [PERSON] (п.1.2.1 заяви). Також своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що ознайомлений зі змістом зазначеного договору та його умовами (п. 2 зазначеної заяви). Відповідно до довідки АТ «Таксомбанк» № 27474/47.7 від 04 вересня 2024 року та даних виписки по особовому рахунку за період з 25.10.2021 року по 20.08.2024 року в АТ «ТАСКОМБАНК» був відкритий поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] (а.с.29-33, 41). Отже, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений. Схожий висновок відповідає правовій позиції, яка викладена Верховним Судом у постановах від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі № 640/7029/19. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Згідно з частиною першою статті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частинами 1 - 3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач користувався кредитними коштами, про що свідчить виписка з його особового рахунку, здійснював видаткові операції та поповнення карткового рахунку, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті позивачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53 163 грн 27 коп., а тому у цій частині первісний позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованість за процентами у розмірі 58 130,70 грн, суд зазначає таке. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В матеріалах справи наявні надані АТ «Таскомбанк» до позовної заяви умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також Наповнення, тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, затверджені протоколом засідання Тарифного комітету банку № 34-1 від 10.06.2021 (введено в дію з 14.06.2021) відповідно до яких встановлюються види операцій/послуг, розмір тарифів за надані послуги за карткою Sportbank. У свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція (оферта) Банку на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank" і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача https://taskombank.ua/ та https://sportbank.com.ua/, оскільки такі неодноразово змінювалися самим АТ «Таскомбанк», у період - з дня виникнення спірних правовідносин до дня звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію (оферту) та Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, без наданих суду достовірних підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг в Таскомбанку станом на 25.10.2021 для можливості перевірити розрахунок заборгованості за процентами; а також враховуючи, що роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, надані банком Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Оскільки належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані до позову позивачем Тарифи та у мови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах та порядку нарахування, суд вважає, що у стягненні заборгованості за процентами у розмірі 58130,70 грн слід відмовити, за недоведеністю. Отже, суд дійшов висновку, що первісний позов слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року у розмірі 53163,27 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Щодо зустрічної позовної заяви про визнання недійсним кредитного договору № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У разі, якщо при укладенні договору не було додержано вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним, зокрема волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У цій справі судом встановлено, що підписавши заяву №924494 електронним підписом позивач за зустрічним позовом підтвердив, що ознайомлений зі змістом кредитного договору та його умовами (п. 2 зазначеної заяви). Також доводи зустрічної позовної заяви спростовуються наявною у матеріалах справи випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 25.10.2021 року по 20.08.2024 року, з якої вбачається, що він користувався картковим рахунком, здійснював видаткові операції та поповнення карткового рахунку, що свідчить про його обізнаність про факт укладення кредитного договору та його умови. Крім того, позивач за зустрічним позовом на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо певних умов договору, як і не звертався за додатковою інформацією щодо умов договору, тим самим погоджуючись зі всіма умовами підписаного ним договору. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання про те, що у зустрічному позові слід відмовити за недоведеністю. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна правова норма міститься у ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Отже, враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що первісний позов слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 002/12195362-SP від 25 жовтня 2021 року у розмірі 53163,27 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту; а у зустрічному позові про визнання кредитного договору недійсним слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджено платіжним документом, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1162,75 грн.

Outcome: partial