Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.04.2025 позов [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Скочиляс Ірина Мирославівна, до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, стягнення страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 124 370 (сто двадцять чотири тисячі триста сімдесят) гривень 64 копійки (з яких: 40 200,00 грн. моральна шкода, 44 170,64 грн. витрати на лікування, 40 000,00 грн. витрати на спорудження пам`ятника). Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 7 169 (сім тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок, три відсотки річних у розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 2 499 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 35 копійок, а всього разом 10 404 (десять тисяч чотириста чотири) гривні 55 копійок. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] страхове відшкодування (моральна шкода) у розмірі 40 200 (сорок тисяч двісті) гривень 00 копійок. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 317 (дві тисячі триста сімнадцять) гривень 28 копійок, три відсотки річних у розмірі 237 (двісті тридцять сім) гривень 90 копійок, інфляційні втрати у розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 86 копійок, а всього разом 3 363 (три тисячі триста шістдесят три) гривні 04 копійки. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь держави судовий збір в сумі 1783 (одна тисяча сімсот вісімдесят три) гривні 38 копійок. В позовній заяві представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. заявлено про наявність у позивачів судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу (попередній (орієнтовний) розрахунок 18000 грн.). 14 березня 2025 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. - було подано до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка залишила за собою право надати суду докази на підтвердження понесених позивачами судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 14.04.2025 від представника позивачів адвоката Скочиляс І.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій представник позивача просить: - стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`яти тисяч) гривень 00 копійок; - стягнути з Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь [PERSON] понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`яти тисячі) гривень 00 копійок. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивачі просила проводити розгляд даної заяви без участі позивачі та їх представника. Відповідач (уповноважений представник) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що заявлені позивачами витрати на правничу допомогу у розмірі 18000 гривень явно завищені, враховуючи обставини справи, не відповідають принципу розумності витрат та є необгрунтованими. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, оскільки питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішено при ухваленні рішення та представником позивачів Скочиляс І.М. зроблено відповідну заяву про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивачі сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи ним буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини 5 статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Водночас, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Поряд з вказаним необхідно наголосити увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Вказане висловлено у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 справа №127/1415/20, від 03.08.2022 справа №569/1159/20, від 04.08.2022 справа №761/20215/19. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що правнича допомога позивачам [PERSON] та [PERSON] надавалась адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.02.2020 серії ЛВ №001906, видане Радою адвокатів Львівської області), на підставі договорів про надання правничої допомоги №26.08.24 від 26 серпня 2024 року, укладеними між позивачами та адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною. На підтвердження понесення позивачами [PERSON] та [PERSON] витрат на правничу допомогу, представником позивача подано: -копії договорів про надання правничої допомоги №26.08.24 від 26 серпня 2024 року, згідно п.6.1 яких умови та порядок розрахунків оплати праці Адвоката, визначаються Сторонами в Додатках до цього Договору; -детальний опис наданих послуг Допілко Оксані Володимирівні на підставі договору про надання правничої допомоги №26.08.24 від 26 серпня 2024 року, відповідно до якого на виконання договору про надання правничої допомоги було надано послуги: усна консультація, аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту прав клієнта, пошук судової практики 1000 грн (1 година); формування позовної заяви, формування додатків, копіювання документів, відповідно до кількості сторін 5000 грн (5 годин); написання заяв про збільшення позовних вимог, заяви в порядку ч.8 чт. 141 ЦПК України, клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивачів 1000 грн (1 година); написання відповіді на відзив 2000 грн (2години); - детальний опис наданих послуг [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги №26.08.24 від 26 серпня 2024 року, відповідно до якого на виконання договору про надання правничої допомоги було надано послуги: усна консультація, аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту прав клієнта, пошук судової практики 1000 грн (1 година); формування позовної заяви, формування додатків, копіювання документів, відповідно до кількості сторін 5000 грн (5 годин); написання заяв про збільшення позовних вимог, заяви в порядку ч.8 чт. 141 ЦПК України, клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивачів 1000 грн (1 година); написання відповіді на відзив 2000 грн (2години); -платіжну інструкцію №2.116907695.1 від 26 серпня 2024 року про оплату позивачем [PERSON] на рахунок адвоката Скочиляс І.М. за адвокатські послуги 9000 грн; -платіжну інструкцію №1.116930399.1 від 26 серпня 2024 року про оплату позивачем [PERSON] на рахунок адвоката Скочиляс І.М. за адвокатські послуги 9000 грн; Згідно із вищевказаними доказами загальна вартість наданих послуг адвокатом Скочиляс І.М. позивачу [PERSON] складає 9000 грн. та позивачу [PERSON] - 9000 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду цивільної справи №461/1457/25, складність самої справи, обсяг наданих адвокатських послуг, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, враховуючи вищезазначені висновки Верховного Суду, не надання відповідачем будь яких доказів, які б свідчили про необґрунтованість та неспівмірність витрат на правничу допомогу, які понесені позивачами, суд вважає, що з відповідача Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» слід стягнути\~витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 9000 грн на користь кожного позивача.

Outcome: approved