Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт, який має юридичне значення, що саме вона за період з 01.01.2017 року по теперішній час надає соціальні послуги з догляду на професійній основі неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , який має інвалідність підгрупи «А», та є сином чоловіка заявниці. Встановлення вказаного факту необхідно для зарахування заявниці трудового стажу та сплати державного єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 01.08.2022 року. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що 04.11.2009 року, заявниця уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] . Спільних дітей із [PERSON] не мають. [PERSON] , [INFO] є сином чоловіка від першого шлюбу. [PERSON] мав інвалідність з дитинства. Згодом йому була встановлена інвалідність підгрупи «А». У 2009 році, заявниця разом з родиною переїхала на постійне місце проживання до м. Києва. З цього часу вона взяла на себе турботу про сина чоловіка. Сам [PERSON] працював на будівництві та приховував зароблені кошти від родини. Власних коштів на утримання родини заявниця не мала. Тому вона повністю займалась [PERSON] , готувала йому їсти, одягала та створювала необхідні умови для його комфортного життя. Виконувала всі материнські обов`язки, щодо дитини. Зазначені обставини підтверджуються відповідними документами. Підставою звернення до суду для встановлення факту догляду за [PERSON] є подальше звернення до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з метою зарахування заявниці трудового стажу за період з січня 2017 року по липень 2022 року включно, як це передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За вказаний період часу компенсацію за надання соціальних послуг заявниця не отримувала, оскільки вони сплачувались її чоловіку. Відповідно не здійснювалось нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо заявниці. Тому просить ухвалити відповідне рішення та встановити факт, який має юридичне значення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.10.2023 року, було відкрите провадження за заявою [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2023 року, заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду в наслідок наявності спору про право. Постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2024 року, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2023 року, про залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2024 року, було залучено до участі в розгляді вказаної справи в якості заінтересованих осіб Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві та управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2024 року, було залучено до участі в розгляді вказаної справи в якості заінтересованої особи [PERSON] . Представник заінтересованої особи Дарницької районної у м. Києві Державної адміністрації направила на адресу суду письмові пояснення відповідно до яких заперечували проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказала, що відповідно до вимог закону загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один із непрацюючих працездатних батьків, усиновитель, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою, яка досягла пенсійного віку. Одному із законних представників дитини з інвалідністю надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, а також одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається незалежно від факту роботи, навчання, служби. Згідно статті 9 «Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» регламентовано, що страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а за періоди до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. За інформацією управління соціального захисту населення райдержадміністрації з 29.01.2008 року в управлінні перебуває на обліку [PERSON] , як законний представник дитини з інвалідністю підгрупи «А» [PERSON] , 2005 року народження, та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] з 01.01.2017 року автоматично була призначена надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи «А». Разом з тим, у період з 08.04.2011 року до 01.04.2017 року в управлінні на обліку заявниця перебувала, як отримувач компенсації фізичній особі, яка надавала соціальні послуги дитині з інвалідністю [PERSON] , яка була призначена відповідно до Закону України «Про соціальні послуги». 07.05.2017 року, заявниця звернулась до управління з письмовою заявою та комплектом документів стосовно призначення компенсації. Оскільки [PERSON] було призначено надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи «А», правові підстави для призначення заявниці компенсації з 07.05.2017 року були відсутні, про що заявницю було повідомлено в передбаченому порядку. Також, листом управління від 11.05.2017 року, заявниці було роз`яснено про правові підстави відмови їй у наданні з 01.01.2017 року компенсації по догляду за дитиною з інвалідністю підгрупи «А» [PERSON] , 2005 р.н., та порядок оскарження прийнятого управлінням рішення. Крім того, листом управління від 23.07.2012 року, заявницю повідомлено про підстави призначення державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю, зокрема, подання заяви усиновителем, опікуном чи піклувальником з відповідним рішенням суду, що набрало законної сили, про усиновлення встановлення опіки чи піклування. 01.08.2022 року, до управління надійшла заява [PERSON] , щодо припинення виплати надбавки по догляду за дитиною з інвалідністю підгрупи «А», яку було розглянуто та прийнято позитивне рішення. Цього ж дня, заявниця звернулися до управління з письмовою заявою та комплектом документів стосовно призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, які було розглянуто, та прийнято рішення про призначення компенсації з 01.08.2022 року відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі». Зазначеним нормативно-правовим актом визначено, що компенсація не призначається зокрема фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове» державне соціальне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»; - фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»; - фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі. У період з 11.05.2017 року по 31.07.2022 року звернень щодо порушених питань від заявниці до управління не надходило. Райдержадміністрацією в межах компетенції та з дотриманням вимог законодавства заявницю було повідомлено про результати розгляду її звернень щодо правових підстав нарахування трудового стажу та виплати державної соціальної допомоги з роз`ясненням порядку оскарження прийнятих рішень відповідно до змісту частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України. Райдержадміністрація заперечує проти задоволення вказаної заяви [PERSON] . Оскільки кінцевою метою звернення заявниці до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про встановлення зазначеного факту є право заявниці на можливість призначення та отримання вказаної компенсації за період з 01.01.2017 року по 31.07.2022 року, що заперечується райдержадміністрацією, зокрема, за відсутністю у заявниці правових підстав на отримання такої компенсації. Враховуючи викладене, вважають, що вказаний факт не може бути становлений в порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, а тому заяву [PERSON] необхідно залишити без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України. Представник заінтересованої особи управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на адресу суду надала письмові пояснення, які за своїм змістом є аналогічними з поясненнями Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації зазначеним вище. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Даниленко Т.І. в судовому засіданні, доводи поданої заяви підтримали та наполягали на її задоволенні з вказаних у заяві підстав. Представники заінтересованих осіб Дарницької районної в м.Києві Державної адміністрації та управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації надали суду пояснення аналогічні за змістом раніше наданим письмовим поясненням. Заінтересована особа [PERSON] та Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, в судове засідання не з`явились про день та час проведення судового засідання були повідомлені в передбаченому законом порядку. Допитана під час розгляду цивільної справи свідок [PERSON] , вказала,що вона є сусідкою заявниці та проживає поруч. Разом з заявницею проживає дитина інвалід [PERSON] . За ним [PERSON] доглядає з 2009 року. Дитина сама себе не обслуговує. Останній раз батька дитини бачила кілька років тому. Наразі разом з заявницею мешкає її мати, яка також їй допомагає. Схожі за змістом свідчення надали свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що вони є сусідами заявниці та проживають поруч. Заявниця постійно доглядає за [PERSON] , який має фізичні вади та не може себе самостійно обслуговувати, тому заявниця постійно перебуває разом з ним з 2009 року. Батько дитини не проживає з ними кілька років. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.11.2009 року, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2007 року було зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту медичного висновку №69 від 30.10.2013 року, виданого Київським міським дитячим діагностичним центром, вбачається, що [PERSON] має захворювання ВВР головного мозку. Лікроцефалія. Синдром когнітивних порушень та має групу інвалідності - підгрупа «А». Згідно довідки про отримання допомоги від 19.07.2022 року, виданої [PERSON] , управлінням соціального захисту населення Дарницької РДА у м. Києві, заявниці з 08.04.2011 року по 01.04.2017 року призначено компенсацію за надання соціальних послуг дитині з інвалідністю до 18 років [PERSON] . Відповідно до копії заяви заявниці від 19.07.2022 року, на адресу начальника управління соціального захисту населення Дарницької РДА у м. Києві, остання ставить до відома, що батько [PERSON] не доглядає за сином та отримує за це від держави допомогу. Зі змісту копії заяви заявниці від 01.08.2022 року, на адресу начальника УПСЗН Дарницького району м. Києва, вбачається, що чоловік заявниці [PERSON] відмовився доглядати за сином [PERSON] . Згідно копії заяви [PERSON] від 01.08.2022 року, на адресу начальника УПСЗН Дарницького району м. Києва, вбачається, що остання інформує, що починаючи з 2009 року по 2022 рік доглядала за [PERSON] . Відповідно до копії психологічно-педагогічної характеристики учня 9 класу СЗОШ «Надія» м. Києва [PERSON] [INFO] від 08.09.2022 року №408, вбачається, що [PERSON] , постійно перебула в квартирі з [PERSON] , доглядала за ним, багато уваги приділяла навчанню і вихованню, привчала [PERSON] з дитинства до самообслуговування, адаптації в соціумі. З батьком [PERSON] ніколи не бачились. Зі змісту копія епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №1455 від 15.11.2022 року, виданої КПН «Київська міська психоневрологічна лікарня №2», вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 15.09.2022 року по 24.10.2022 року, виписаний додому у супроводі матері. Згідно копії заяви [PERSON] до Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві від 30.11.2022 року, остання просить службу обстежити умови проживання [PERSON] та зафіксувати факт не проживання батька [PERSON] у квартирі з серпня 2022 року. Зі змісту копії заяви [PERSON] від 16.01.2023 року, на адресу до Управління соціального захисту населення Дарницької РДА у м. Києві, вбачається, що остання інформує, що доглядає [PERSON] починаючи з 2009 року. Батько [PERSON] з серпня 2022 року ухиляється від покладених на нього батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Згідно копії заяви [PERSON] до УПСЗП Дарницького району м. Києва від 07.02.2023 року, останній зазначає, що [PERSON] дійсно з 2009 року по дату його звернення доглядала за його сином [PERSON] . Відповідно до відповіді КНІ «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 29.05.2023 року, зазначено, що [PERSON] приходив переважно у супроводі дружини батька [PERSON] , лікарів закладу переважно відвідувала дружина батька, батько супроводжував сина лише кілька разів. Зі змісту довідки КНПЛ «центр первинно-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» від 18.05.2023 року №167, вбачається, що заявниця приводила [PERSON] до лікаря-педіатра та інших лікарів, приймала участь у обстеженнях, лікуванні та піклуванні про стан здоров`я хлопчика. Батько [PERSON] не приводив сина на прийом до лікарів. Згідно довідки про отримання допомоги від 06.06.2023 року, заявниця отримувала компенсацію за надання соціальних послуг дитині з інвалідністю [PERSON] , [INFO] у період з 08.04.2011 року по 08.05.2017 рік та з 01.08.2022 року по 01.08.2023 рік; Відповідно до характеристики, складеної Центром комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю Дарницького району м. Києва, на [PERSON] , зазначено, що вона дійсно, починаючи з 2009 року шодня приводила до відділення [PERSON] . Батько приводив сина тільки у перший час, а після цього його там не бачили жодного разу. Також зазначено, що вона зразково виконувала материнські обов`язки у повному обсязі. Зі змісту акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, вбачається, що заявниця постійно знаходилась з [PERSON] та здійснюю за ним догляд за місцем мешкання. Згідно копії нотаріально посвідченої, довіреності від 20.06.2017 року, на ім`я заявниці, [PERSON] уповноважив заявницю бути його представником в всіх установах, організаціях, підприємствах строком на п?ять років. Відповідно до копій нотаріально посвідчених, заяв [PERSON] від 03.10.2017 року, 30.06.2020 року, 30.06.2021 року та від 30.12.2021 року, останній уповноважив заявницю на постійну присутність у медичних закладах під час будь-яких оглядів [PERSON] , супровід його під час навчання у загальноосвітньому шкільному закладі, а також надано згоду на тимчасові поїздки територією України у супроводі заявниці. Зі змісту відповіді на звернення заявниці про призначення допомоги з управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 11.05.2017 року, вбачається, що у зв`язку з тим, що з 01.01.2017 року призначена надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю батьку дитини [PERSON] , тому призначити заявниці компенсацію за надання соціальних послуг дитині з інвалідністю [PERSON] не має правових підстав. Вказане рішення можу бути оскаржене в передбаченому законом порядку. Згідно відповіді на адресу заявниці з Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації від 05.04.2023 року, заявниці роз`яснено, що оскільки [PERSON] було призначено надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи «А» правових підстав для призначення заявниці компенсації відсутні. 01.07.2020 року до управління звернувся [PERSON] з письмовою заявою та комплектом документів стосовно внесення додаткової інформації до паперової особової справи отримувача державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю підгрупи «А», де зазначив, що не працює, трудової книжки не має. В період з 11.05.2017 року по 01.08.2022 року будь-яких звернень від заявниці до управління не надходило. До управління 01.08.2022 року надійшла заява [PERSON] та комплект документів стосовно призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, які було розглянуто та прийнято рішення про призначення компенсації з 01.08.2022 року. Управлінням було проведено перевірку обставин зазначених у зверненні, щодо можливих порушень, проте факт порушень не підтвердився. Аналогічні за змістом відповіді на звернення [PERSON] надані Дарницькою районною в м. Києві Державною адміністрацією від 10.04.2023 року, 23.06.2023 року та 28.07.2023 року. Згідно постанови Київського апеляційного суду від 12.03.2024 року, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2023 року, про залишення заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту без розгляду, було скасовано, а справу направлено до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду. З описової частини вказаної постанови суду апеляційної інстанції, вбачається, що оскільки заявниця не є суб`єктом, який підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, як особа, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, то між [PERSON] та Дарницькою районної в м. Києві державною адміністрацією не може бути спір про право. Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 9 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства. Зі змісту частини першої статті 1, частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вбачається, що застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності у зв?язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства. Відповідно до статті 9 «Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а за періоди до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно пункту 6 Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №178 «Про затвердження Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб» регламентовано, що сплата єдиного внеску за зазначених осіб здійснюється в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України. Зі змісту ст. 315 ЦПК України, вбачається, що суд розглядає справи про встановлення факту: Родинних відносин між фізичними особами; Перебування фізичної особи на утриманні; Каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; Реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; Належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; Смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; Смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає частковому задоволенню та встановленню, що [PERSON] здійснювала догляд за неповнолітньою дитиною з інвалідністю підгрупи «А» [PERSON] , саме [INFO] , починаючи з 01.01.2017 року по 01.08.2022 рік. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial