Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Потапов К.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Представник позивача просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 серпня 2022 року у справі №208/3185/22 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після їхнього розлучення проживає з відповідачем. Наказом Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 серпня 2022 року у справі №208/3185/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2022 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного судового наказу, 14.10.2022 року державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження. Поряд з тим, після видачі Заводським районним судом м.Дніпродзержинська наказу від 22 серпня 2022 року у справі №208/3185/22 у позивача відбулися суттєві зміни сімейного та матеріального стану. [PERSON] створив нову сім`ю, проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , і в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . 16.07.2024 року вказаний фактичний шлюб між позивачем та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) було офіційно зареєстровано. Теперішня дружина позивача [PERSON] , з якою також проживає неповнолітня дитина від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , не працює у зв`язку з необхідністю догляду за маленькою донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку, державну допомогу по безробіттю не одержує, і, у зв`язку із зазначеним, самостійного доходу не має. З 10.05.2024 року у зв`язку з оптимізацією чисельного складу працівників на підприємстві позивач втратив роботу інженера-механіка, і з того часу позивач не має постійної роботи, намагаючись відшукати собі постійну роботу за своїм фахом. Після втрати роботи, позивач постійного доходу не має, щомісячний фактичний бюджет позивача складається з позик, продажу власного майна та попередніх незначних заощаджень під час постійної роботи, тому з урахуванням на його утриманні трьох членів його теперішньої сім`ї, в тому числі і маленької доньки, він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому судовим наказом Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 22 серпня 2022 року у справі №208/3185/22 розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 06.03.2025 року [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі наступного. Зазначає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Наявність у позивача на утриманні іншої дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того, позивач зазначає про проживання з ним та знаходження на його утриманні також доньки його теперішньої дружини від попереднього шлюбу [PERSON] . Вказана дитина отримує аліменти від свого батька. Тож, інша неповнолітня дитина [PERSON] de facto не перебуває на утриманні позивача та de jure не має перебувати, оскільки сам позивач не є її батьком та, відповідно не має обов`язку щодо утримання вказаної дитини. Позивачем до позову не надані докази, які підтверджують утримання позивачем дружини, вона має самостійний дохід: отримує виплати по народженню дитини. Наданими позивачем доказами не підтверджується той факт, що саме на його утриманні перебуває сім`я з трьох осіб. Зокрема, позивачем не надано жодного доказу щодо розміру витрат, які він несе на утримання його теперішньої сім`ї. Звільнення позивача з роботи обумовлено тільки його власним рішенням, оскільки підставою для видання наказу про звільнення є заява позивача від 10.05.2024р.. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, шо з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів на неповнолітнього сина змінився його стан здоров`я чи суттєво погіршився матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки він має працездатний вік і певне матеріальне становище, стягнень за іншими виконавчими документами з нього не проводиться. Твердження позивача про право на сплату аліментів на двох дітей у розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу) є необґрунтованим, безпідставним, незаконним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та у відповіді на відзив. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Позовні вимоги позивача не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на підстави зазначені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив. 11 листопада 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року по справі №208/3185/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2022 р. і до повноліття дитини. (а.с.15-17). На підставі вказаного судового наказу 14.10.2022 року державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження АСВП №70069608, що підтверджується інформацією з сайту Міністерства юстиції України щодо виконавчих проваджень (а.с.18). Відповідно до акту №128 про встановлення факту спільного проживання від 15.05.2024 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживають на території Магдалинівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] зі слів сусідів-свідків, вели спільне господарство, були задоволені спільним проживанням, жили у мирі, без сварок, мали гарні стосунки, завжди були доброзичливими і ввічливими один з одним (а.с.19). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , вбачається, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.20). Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 16 липня 2024 року зареєстрували шлюб, актовий запис №408. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] « [PERSON] » (а.с.21). Відповідно до акту №224 перевірки фактичного проживання, наданої 30.09.2024р. депутатом Магдалинівської селищної ради Камуз С.О., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22). В матеріалах справи міститься копія трудової книжки [PERSON] серії № [NUMBER] , відповідно до якої вбачається, що вона не працевлаштована (а.с.23-24). Відповідно до довідки №858, наданої 03.10.2024 року Новомосковською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості вбачається, що [PERSON] в центрах зайнятості України на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує (а.с.25). В матеріалах справи міститься копія трудової книжки [PERSON] серії № [NUMBER] відповідно до якої вбачається, що [PERSON] 10.05.2024 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України наказом №22-к/тр. від 10.05.2024 року. Також даний факт підтверджується довідкою №45, наданою 20.05.2024 р. Колективним підприємством «Магдалинівський маслозавод» (а.с.26-28). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 27.09.2024 року вбачається, що [PERSON] отримував заробітну плату з січня 2024 року по травень 2024р. (29-31). Відповідно до інформації № 397600236 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.10.2024 року вбачається, що [PERSON] має на праві приватної власності (1/2 частка власності) нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] (а.с.32-33). Також в матеріалах справи міститься довідка розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №70069608, видане Синельниківським ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м.Одеса), відповідно до якої боржник [PERSON] станом на 30.09.2024р. має заборгованість 4\~557,66 грн. (а.с.34-35). Позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних інструкцій, відповідно до яких вбачається, що [PERSON] сплачував аліменти за виконавчим провадженням АСВП №70069608. Відповідачем надано до суду копії матеріалів виконавчого провадження по ВП №70069608, а саме: постанови державного виконавця по ВП №70069608. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до абз.2 ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як роз`яснено до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має на утриманні двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дружину [PERSON] . Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз`яснення Пленуму ВСУ, а також враховуючи матеріальний і сімейний стан позивача, а саме: те, що він має на утриманні двох дітей та дружину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. з відповідача, що документально підтверджено.

Outcome: approved