Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» посилалися на те, що 26 жовтня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №7204274 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн. (п. 1.3. кредитного договору), строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконали та надали йому кредит в сумі 25 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. Договору. У період з 26 жовтня 2023 року по 24 липня 2024 року відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 15173,75 грн., які спрямовані на погашення процентів за користування грошовими коштами. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 25 липня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомили відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO], зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Також позивач вказував, що ним нараховані відсотки за 60 календарних днів за період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року в межах строку договору відповідно до наступного: 25000 грн. * 1,99 % = 497,5 грн*60 календарних днів = 29850 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 99 625 грн., з яких: 25 000 грн. - тіло кредиту, 44 775 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, нараховані відсотки за 60 календарних днів - 29 850 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 листопада 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (т.1, а.с.161-162). Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено її для розгляду по суті та витребувано докази (т.1, а.с.164-165). 26 листопада 2024 року від АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на виконання вищевказаної ухвали суду направлено інформацію про рух грошових коштів, а також інформацію щодо належності кредитної картки [NUMBER] [PERSON] (т.1, а.с.179-180). Ухвалою суду від 03 січня 2025 року замінено найменування позивача у цивільній справі за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (т.2, а.с. 2-3). Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (т.2, а.с.11-13). Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 26 жовтня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 7204274, на підставі якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало [PERSON] строком на 360 днів кредит в розмірі 25 000 грн. у безготівковій формі шляхом зарахування у день укладення договору грошових коштів на платіжну картку позичальника № [NUMBER] , а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування цим кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору про надання споживчого кредиту (т.1, а.с. 24-33). Договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний електронним цифровим підписом відповідача (т.1, а.с.36-39). На виконання вимог ухвали суду від 06 листопада 2024 року АТ «А-БАНК» письмово повідомили про те, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] та підтверджено зарахування позики 26 жовтня 2023 року у сумі 25000 грн. (т.1, а.с.179, 180). Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) та розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого за ним утворилася заборгованість в загальному розмірі 69775 грн., що складається з наступного: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 44775 грн. - сума заборгованості за відсотками (т.1, а.с. 42-54, 57-58). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що позичальник [PERSON] припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. 25 липня 2024 між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25.07/24 -Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги зокрема до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 7204274 в загальному розмірі 69775 грн., що складається з наступного: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 44775 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу (т.1, а.с. 62, 124-132). Як було зазначено вище, ухвалою суду від 03 січня 2025 року замінено найменування позивача у цивільній справі за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (т.2, а.с. 2-3). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7204274 від 26 жовтня 2023 року в загальному розмірі 69775 грн., що складається з наступного: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 44775 грн. - сума заборгованості за відсотками. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих процентів за 60 календарних днів за період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року в розмірі 29850 грн., то така вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу № 27-05/24-Ф від 25 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги та всі права кредитора до [PERSON] за кредитним договором № 7204274 від 26 жовтня 2023 року в загальному розмірі 69775 грн., що складається з наступного: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 44775 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 62). Таким чином до позивача, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7204274 від 26 жовтня 2023 року у розмірі 69775 грн. Однак, право вимоги на нараховані відсотки за 60 календарних днів у сумі 29850 грн. факторові не передавалось, а тому позивачем не доведено та не обґрунтовано його право на нарахування цих відсотків за період з 25 липня 2024 року по 22 вересня 2024 року. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зауважує наступне. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 3161 від 15 жовтня 2024 року за подання позовної заяви позивачем сплачено 2422,40 грн. (т.1, а.с.160). Оскільки позовна заява задоволена частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1696,59 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розглядаючи вимоги про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач 26 серпня 2024 року уклав з адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною договір про надання правової допомоги № 26/08-2024, повноваження якого підтверджуються свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/3145 від 18.05.2023 (т.1, а.с. 68, 72-73). Із наявного в матеріалах акту від 19 вересня 2024 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, позивачем за вказаним договором понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Городніщевою Є.О., що пов`язані із розглядом зазначеної цивільної справи, в розмірі 10000 грн., зокрема за: 1) зустріч адвоката з клієнтом, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства - 440 грн. (кількість витрачених год. - 0,5год.); 2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи - 840 грн. (кількість витрачених годин 1 год); 3) аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства - 440 грн. (кількість витрачених год. - 0,5год.); 4) підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту прав та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 840 грн. (кількість витрачених годин - 1 год); 5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - 840 грн. (кількість витрачених годин - 1 год); 6) проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів 840 грн. (кількість витрачених годин - 1 год); 7) складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7204274 від 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] до суду першої інстанції - 1640 грн. (кількість витрачених годин - 2 год); 8) складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) - 840 грн. (кількість витрачених годин - 1 год); складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо - 1640 грн. (кількість витрачених годин - 2 год); представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7204274 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , а тому числі участь у судових засіданнях-1640 грн. (кількість витрачених годин - 1 год) (а.с.59-62). Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, а також враховуючи, що представник позивача адвокат Городніщева Є.О. жодного разу не приймала участь в судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги.

Outcome: partial