Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю ФК ЕЛІТ ФІНАНС, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 30.01.2020 року в сумі 53183 грн. 09 коп. з тих підстав, що відповідач добровільно не виконала зобов`язання за кредитним договором. Представник позивача надав письмове клопотання, за змістом якого просить справу розглядати у відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 52). Відповідач у наданий судом строк та станом на 21 квітня 2025 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 501228989, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит в сумі 30000 грн. на строк 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 33%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем в електронній формі.(а.с. 5-9) АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 22 лютого 2021 року\~ між АТ «Альфа-Банк»\~ та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу , за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло\~ до ТОВ «ФК ФОРТ» в тому числі і за кредитним договором від 30 січня 2020 укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.10-17). 23 лютого 2021 року\~ між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу, згідно якого ТОВ «ФК ФОРТ» відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 30 січня 2020 року укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.18-25). На підставі Договору факторингу від 23 лютого 2021 року\~\~ до\~ ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30 січня 2020 року, сума відступленої грошової вимоги складає 53183 грн. 09 коп. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за кредитним договором від 30 січня 2020 року в розмірі 53183 грн. 09 коп., що також підтверджується випискою по особовим рахункам та розрахунком заборгованості станом на 20. 09.2021 року (а.с. 26-37). Згідно ст.16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 30 січня 2020\~ року, таким чином між позивачем та первісним кредитором виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між нею та АТ «Альфа-Банк», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між АТ «Альфа-Банк» та нею було укладено договір позики, та, що за вказаним кредитним договором в неї мається заборгованість в сумі 53183 грн. 09 коп. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Таким чином, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2020 року в розмірі 53183 грн. 09 коп., яка складається з тіла кредиту в розмірі 29374 грн. 49 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом\~ 23808 грн. 60 коп.

Outcome: approved