Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 200940447601 від 20.12.2017 у розмірі 41230,16 грн., та витрати по сплаті судового збору в сумі 2423,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.12.2017 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200940447601, у відповідності до умов якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом в сумі 20000 грн., процентна ставка становить 49% річних. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. 08.05.2021 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) №1, за умовами якого ПАТ «ПУМБ» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200940447601 від 20.12.2017 року. 16.07.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» та ТОВ ФК «Смарт Пей» укладено договір факторингу №2, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» відступило ТОВ ФК «Смарт Пей» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, а ТОВ ФК «Смарт Пей» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200940447601 від 20.12.2017 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2024 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а також просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву через електронну форму звернення на сайті Суворовського районного суду м.Одеси, в якій зазначив, що немає на даний час ніяких кредитних зобов`язань, вимоги позивача йому не відомі, оскільки він не брав кредит в ТОВ «Фінансова Компанія «Смарт Пей»», а також зазначив, є інвалідом II групи та на даний час перебуває за кордом у зв`язку із військовими діями, а тому просив зупинити провадження до їх закінчення та повернення його до України. Щодо заяви відповідача про зупинення провадження у справі до повернення ним з-за кордону після закінчення воєнного стану в України, суд зважає на таке. Відповідно до ст.\~8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі\~Конституції України гарантується. 24.02.2022 відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, строк якого, в подальшому Законами України неодноразово було продовжено. Відповідно до статті 10\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі статтею 122\~цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження і здійснення заходів правового режиму воєнного стану, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні». Верховенство права діє і щодо тих прав і свобод, які обмежуються в умовах воєнного стану, з урахуванням цих обмежень. Рада суддів України, заслухавши та обговоривши інформацію Голови Ради суддів України щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнних дій з боку рф, відповідно до статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16 вересня 2010 року (з подальшими змінами), ухвалила рішення від 24 лютого 2022 року № 9, за яким звернула увагу всіх суддів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. Отже, згідно з Конституцією України може мати місце лише обмеження прав і свобод, а не їх повне скасування. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Частиною 1 ст.\~44\~ЦПК України встановлено, що особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до п. 4 ч. 3 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно з п.5 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження. Верховним судом в «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан» роз`яснено, що відповідно до ст.\~26\~Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних. Спираючись на пояснення викладені відповідачем в електронному листі від 19 листопада 2024 року, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі. Додатково наголошує, що відповідач користується засобами електронної комунікації, але при тому не просить суд про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, не просить доступу до електронного суду для подальшого ознайомлення з матеріалами справи, не наводить реальність причин за якими він би не міг скористатися своїми правами наданими ЦПК Україні для відповідача, як учасника справи, а тому суд розглядає справу з урахуванням лише тих пояснень, що були надані відповідачем у формі електронного звернення. Відповідач мав можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду навіть з використанням власних технічних засобів у відповідності до ст. 212 ЦПК України, проте даною можливістю не скористався. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. В зв`язку з наведеним суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання у відсутності відповідача та вирішити спір по суті з ухваленням судового рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.280 ЦПК України Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2017 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200940447601. Підписанням цієї заяви відповідач підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті pumb.ua. За умовами кредитного договору відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом в сумі 20000 грн., розрахунковий день- 30 число місяця, платіжна дата- 30 числа місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу картки. Який саме тип картки отримав [PERSON] встановити із заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200940447601 неможливо. Також у заяві відсутні відомості щодо строку кредитування, відсоткової ставки, мінімального платежу та інших умов кредитування. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідачем не підписана. ПАТ «ПУМБ» умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредитний ліміт у розмірі 20000 грн., згідно Довідки про збільшення кредитного ліміту від 20.12.2017 року. Факт використання кредитних коштів [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, який містить дані щодо руху коштів на рахунку, суми погашення за наданим кредитом, а також Випискою по особовому рахунку. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого за розрахунком заборгованості станом на 07.05.2024 має заборгованість за кредитним договором №200940447601 від 20.12.2017 року в розмірі 41230,16 грн., з яких: 18862,64 грн.- заборгованість за кредитом; 22367,52 грн.- заборгованість за процентами. 08.05.2021 року між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) №1, за умовами якого ПАТ «ПУМБ» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200940447601 від 20.12.2017 року. 16.07.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» та ТОВ ФК «Смарт Пей» укладено договір факторингу №2, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Фінако» відступило ТОВ ФК «Смарт Пей» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, а ТОВ ФК «Смарт Пей» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200940447601 від 20.12.2017 року. Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2, ТОВ ФК «Смарт Пей» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №200940447601 від 20.12.2017 року в сумі 41230,16 грн., з яких: 18862,64 грн.- заборгованість за кредитом; 22367,52 грн.- заборгованість за процентами. 04.10.2024 ТОВ ФК «Смарт Пей» на адресу проживання відповідача за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» направлено Письмову вимогу (повідомлення) щодо виконання договірних зобов`язань в сумі 41230,16 грн., яка залишилась без реагування. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином и у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом 18862,64 грн. Позивачем також пред`явлено вимогу щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 22367,52 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підтвердження\~позовних вимог ТОВ ФК «Смарт Пей» додано до позовної заяви розрахунок суми простроченої заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом №200940447601 від 20.12.2017 року. У розрахунку простроченої заборгованості за відсотками, доданому до позовної заяви, відсутня відсоткова ставка, за якою здійснено нарахування. У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200940447601 також відсутні відомості щодо відсоткової ставки, мінімального платежу та інших умов кредитування. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідачем не підписана. Надану позивачем Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка є в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді конкретні базові відсотки за його користування, обов`язки про суму щомісячних платежів та пільговий період. Крім того, Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» містить умови кредитування різних типів кредитних карток. Який саме тип картки отримав [PERSON] встановити неможливо. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ст.81 ЦПК України) Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Частиною 5 ст.177 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Встановити дійсний розмір заборгованості [PERSON] за простроченими відсотками та перевірити правильність їх нарахування неможливо. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості за відсотками у сумі 22367,52 грн. задоволенню не підлягають. За правилами статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, тобто на 45,76 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Смарт Пей» в сумі 1314,16 грн.

Outcome: partial