Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №01668-11/23 від 02 листопада 2023 року в розмірі 45250 грн., з яких: 10 000 гривень сума заборгованості за основним боргом, 32 250 гривень сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року в розмірі 11 820 грн., з яких: 3 000 гривень сума заборгованості за основним боргом, 8 250 гривень сума заборгованості за відсотками, 570 грн. заборгованість за комісією, а всього 57 070 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 028,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 02 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №01668-11/2023. 21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №01668-11/2023 від 02 листопада 2023. Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу №21032024 від 21 березня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42 250 грн. 28 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №9623280. 27 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27022024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 27.02.2024 року до Договору факторингу №27022024 від 27 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11 820 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами, однак відмовляється виконувати свої зобов`язання з повернення боргу. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі. 17 березня 2025 року представником відповідача адвокатом Скользнєвою В.В. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилаючись на відсутність належних доказів, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договорів, розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Вважає, що позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів, зокрема виписки за картковими рахунками позичальника або банківської квитанції про перерахування коштів. 20 березня 2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому він просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Зазначає, що не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Згідно кредитних договорів, підписаних відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання кредиту відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. У випадку неповного розуміння умов договору у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору. 23 квітня 2025 року представником відповідача адвокатом Скользнєвою В.В. подано додаткові пояснення, в яких вона просить у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у поданій позовній заяві та у відповіді на відзив представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Скользнєва В.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 02 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір №01668-11/2023 про надання фінансового кредиту, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0437. За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1 Договору). Сума кредиту 10 000 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність зі сплати процентів кожні 25 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів (п.1.1, 1.5 Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 2,5% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.2 цього Договору. (п.1.4, 1.4.1 Договору). Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-6477. Дата надання кредиту 02 листопада 2023 року (п.1.6, п.1.2 Договору). Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2 Договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного місяця (п. 3.3 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором W0437. Графіком платежів за договором №01668-11/2023 доведено до відома [PERSON] графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. 21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №01668-11/2023 від 02 листопада 2023. Відповідно до Реєстру боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу №21032024 від 21 березня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42 250 грн.. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №01668-11/2023 від 02 листопада 2023 року станом на 30 листопада 2024 року становить 42 500 грн.: 10 000 гривень сума заборгованості за основним боргом, 32 250 гривень сума заборгованості за відсотками. Крім того, 29 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №9623280 про споживчий кредит, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 584496. За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1 Договору). Сума кредиту 3 000 гривень. Строк кредиту 120 днів. Періодичність зі сплати процентів кожні 25 днів. Пільговий період 30 днів, поточний період 90 днів (п.1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1\~800 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 1\~800 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.6, 1.5.2, 1.5.3 Договору). Комісія за надання кредиту 570,00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на рахунок з використанням картки № [NUMBER] . Дата надання кредиту 28 серпня 2023 року (п.1.3, п.2.1 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом, комісії була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 584496. Графіком платежів за договором №9623280 доведено до відома [PERSON] графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, суму комісії. Згідно платіжного доручення 111295462 ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти згідно договору 9623280 [PERSON] 28 вересня 2023 року у розмірі 3 000 гривень на картку № [NUMBER] . Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в платіжному доручення співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 договору №9623280 про споживчий кредит. 27 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №27022024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року. Відповідно до Реєстру боржників від 27.02.2024 року до Договору факторингу №27022024 від 27 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 11 820 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №9623280 від 29 вересня 2023 року станом на 30 листопада 2024 року становить 11 820 грн.: 3 000 гривень сума заборгованості за основним боргом, 8 250 гривень сума заборгованості за відсотками, 570 гривень заборгованість за комісією. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №01668-11/2023, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] , за кредитним договором №9623280, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №9623280 від 28 вересня 2023 року в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 3 000 грн. строком на 120 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором. 28 вересня 2023 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем кредитному договорі №9623280 від 28 вересня 2023 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором №9623280 від 28 вересня 2023 року не виконав, оскільки в повному обсязі не повернув ні первинному кредитору, ні позивачу кредитні кошти, проценти за користування ними, комісію, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 11 820 грн.: 3 000 гривень сума заборгованості за основним боргом, 8 250 гривень сума заборгованості за відсотками, 570 гривень заборгованість за комісією. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року відповідач не спростував, власного контррозрахунку не надав. Доказів про належне виконання умов кредитного договору №9623280 від 28 вересня 2023 року не надав. Відтак, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №9623280 від 28 вересня 2023 року у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №01668-11/2023 від 02 листопада 2023 року суд зазначає наступне. Додані до позовної заяви копії кредитного договору, факторингового договору, роздруківки розрахунків заборгованості за договором не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, посилання на роздруківки розрахунків заборгованості за зазначеним договором, як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, відомості про рух коштів та нарахування процентів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов кредитного договору №01668-11/2023 від 02 листопада 2023 року, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №01668-11/2023 від 02 листопада 2023 року задоволенню не підлягає. Згідно з платіжним дорученням №91643 від 17 грудня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, судовий збір стягується з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягають кошти в сумі 11 820 грн., що становить 20.71 % від заявленої позивачем суми. Відповідно стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 627,10 грн. судового збору (3 028,00 грн. х 20,71% = 627,10 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial