Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 березня 2025 року у справі № 753/1983/22 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про витребування майна із чужого незаконного володіння. Витребувано на користь [PERSON] з незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у сумі по 6 202,5 (шість тисяч двісті дві) гривні 50 коп. з кожного. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено. 21 березня 2025 року шляхом формування заяви в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЕСІТС представник позивача - адвокат Альберт О.В. подала заяву, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі № 753/1983/22, яким стягнути на користь [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно в рівних частках витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 57 500,00 грн., понесені [PERSON] та які підлягають оплаті адвокату Альберт О.В. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 березня 2025 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Судове засідання з розгляду вказаної заяви призначено на 25 квітня 2025 року. Учасники справи у судове засідання не прибули. 25 березня 2025 року представники відповідачів - адвокати Циганков А.І. та Пліса Н.М. подали до суду заяви, в яких повідомили про припинення надання ними правової допомоги [PERSON] та [PERSON] , висловивши у поданих заявах заперечення щодо графіку присутності О. Альберт у судових засіданнях та обґрунтованості вартості наданих послуг з урахуванням її кваліфікації та досвіду. Як передбачено частинами першою, третьою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьою статті 2 ЦПК України). За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати позивача, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із заявою про компенсацію судових витрат представник позивача звернулася 21 березня 2025 року, тобто у строк, передбачений ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої-третьої статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як визначено частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження розміру витрат на надання професійної правничої допомоги представник позивача надала: (1) договір-доручення про надання правничої (правової) допомоги №01-06/22 від 13 червня 2022 року, укладений між адвокатом Альберт О.В. та [PERSON] , відповідно до п. 1.1 якого Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів Клієнта, в тому числі у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, будь-яких питань. Згідно з п. 3.1. Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін. (2) Додаткову угоду № 1 від 13 червня 2022 року до Договору, якою сторони погодили, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у цій додатковій угоді; (3) Додаткову угоду № 3 від 13 січня 2024 року до Договору, якою сторони домовились продовжити строк дії договору № 01-06/22 від 13 червня 2022 року до 31 грудня 2025 року, погодили предмет правничої допомоги, а саме надання клієнту послуг, пов`язаних з відновленням права власності неповнолітнього сина Клієнта [PERSON] ( [INFO] ) на квартиру [ADDRESS] , а також погодили перелік послуг та їх вартість (за 1 годину); (4) Акт № 01/01-06/22 від 21 березня 2025 року про надання правничої допомоги відповідно до договору про надання правничої допомоги № 01-06/22 від 13 червня 2022 року, якого слідує, що сторони погодили надання послуг професійної правничої допомоги адвокатом у справі №753/1983/22 та витрати, пов`язані з наданням послуг, а саме: - надання консультацій клієнту, аналіз предмету спору, підготовка та складання позовної заяви (усунення недоліків), додатків до позовної заяви, подача позову- тривалістю 3 год, вартістю 7500,00 грн.; - підготовка заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру; аналіз заяви про залучення у якості третьої особи [PERSON] від 09 листопада 2022 року; аналіз заяви про залучення у якості третьої особи адвоката Н. Пліса від 09 листопада 2022 року; підготовка клопотання про залучення співвідповідача та зміну предмета позову від 08 грудня 2022 року; підготовка заяви про виклик свідків від 08 грудня 2022 року - тривалістю 4 год, вартістю 10 000,00 грн. - аналіз зустрічного позову [PERSON] ; аналіз клопотань адвоката Циганкова А.І. від 02 серпня 2023 року та 05 жовтня 2023 року - тривалістю 3 год., вартістю 7 500,00 грн. - представництво інтересів клієнта в судових засіданнях Дарницького районного суду міста Києва під час розгляду справи №753/1983/22 (всього 9 засідань: 02.08.2023, 24.10.2023, 17.11.2023, 27.12.2023, 29.05.2024, 26.06.2024, 27.09.2024, 01.11.2024, 06.12.2024 - тривалістю 13 год., вартістю 32 500,00 грн. Загальна вартість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги складає 23 год, а її вартість 57 500,00 грн. - табель обліку витраченого часу, згідно з яким адвокатом витрачено 23 години на надання правничої допомоги; - рахунок на оплату послуг № 01/01-06/22 від 21 березня 2025 року на суму 57 500 грн. Суд відхиляє доводи представників відповідачів щодо графіку присутності адвоката Альберт О.В. у судових засіданнях, оскільки її участь у судових засіданнях 02 серпня 2023 року, 24 жовтня 2023 року, 17 листопада 2023 року, 27 грудня 2023 року, 29 травня 2024 року, 26 червня 2024 року, 27 вересня 2024 року, 01 листопада 2024 року, 06 грудня 2024 року підтверджується протоколами вказаних судових засідань. Водночас, з огляду на складність і категорію справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, кількість судових засідань та їх тривалість, у яких брала участь представник позивача, кількість підготовлених адвокатом процесуальних документів (позовна заява, подана 13 липня 2022 року на виконання ухвали суду від 20 червня 2022 року, заява про забезпечення позову, а також заява про виклик свідків), участь у цій справі також іншого представника позивача, який подавав заяву про залучення співвідповідача і зміну предмету спору, за результатами розгляду якої судом залучено до участі у справі [PERSON]., готував письмові заперечення проти зустрічного позову та поданих представниками відповідачів клопотань, та брав участь у судових засіданнях у справі, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, їх необхідність у цьому випадку, зважаючи також і на тривалість розгляду справи, суд вважає, що за обставинами цієї справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката Альберт О.В. в розмірі 27 500 грн. відповідатимуть наведеним вище критеріям та є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (схожий за змістом висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 462/2077/17). Отже, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках. Таким чином заява адвоката Альберт О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі № 753/1983/22 підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial