Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У грудні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з грудня 2019 року, однак з жовтня 2024 року відповідач з сім`єю не проживає, від спільного життя вони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків утримувати свою дитину, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн. на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. 18 березня 2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, та призначення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Крім того, від позивачки до суду надійшла заява про зміну предмету позову з фіксованої твердої грошової суми стягнення аліментів в розмірі 7\~000,00 грн. на 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову щодо стягнення аліментів у фіксованому грошовому розмірі - 7 000 гривень щомісяця. У відзиві відповідач зазначає, що вказана сума є завеликою та економічно необґрунтованою, оскільки він, зі свого боку, систематично бере участь у матеріальному забезпеченні спільної дитини, надає їй грошові кошти, а також допомагає позивачці, яка є матір`ю дитини. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 23.05.2020 року. Сторони не заперечують, що дитина проживає з позивачкою. У судовому засіданні відповідач не заперечував той факт, що місцем постійного проживання дитини є фактичне місце проживання матері - позивачки. Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що здійснює постійну фінансову підтримку як дитини, так і позивачки. На підтвердження надання коштів на утримання дитини відповідач посилається на додані до відзиву платіжні інструкції щодо сплати батьківської плати за відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, однак, на думку суду, понесені відповідачем витрати на сплату послуг дошкільного навчального закладу, вочевидь, не є достатніми витратами для утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним те, що дитина постійно проживає саме із матір`ю та перебуває на її утриманні, тому позивачка має передбачене законом право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181\~СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що заява позивача про зміну предмета позову із вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача - є обґрунтованою, заявлена з дотриманням вимог процесуального закону та підлягає задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.12.2019 року, від якого у них народилась дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 23.05.2020 року, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З жовтня\~2024\~року відповідач\~перестав проживати\~з сім`єю. Інших дітей у відповідача немає, відповідач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 16.12.2024, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Доказів наявності пільг по сплаті судового збору відповідач суду не надавав. За таких обставин, позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.\~141\~ЦПК\~України 1 211 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved