Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

25 лютого 2025 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №18.02.2024-100002181 від 19.02.2024 року, що утворилася станом на 25.02.2025 року у розмірі 25846,01 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн., по процентам в розмірі 12600 грн., по комісії в розмірі 746,01 грн., по неустойці в розмірі 2500,00 грн., та стягнення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., з тих підстав, що відповідно до умов даного договору та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн., строком на 140 днів, із сплатою процентів у розмірі 1% за один день користування, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. ТОВ "Споживчий центр", надавши відповідачці кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, станом на 25.02.2025 року, має заборгованість, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Стефанишина С.Л. На підставі розпорядження керівника апарату Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Димчук С.І. № 316 від 25.02.2025 року було здійснено повторний авто розподіл справи, оскільки суддя Стефанишин С.Л. перебуває у відпустці. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду (про що свідчить її особистий підпис у розписці), у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Спірні правовідносини регулюються гл. 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад"\~ЦК України. Відповідно до частини 1 статті\~2, частини 1 статті\~4 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин 1 - 4\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, 19.02.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" (позивач по справі) та [PERSON] (відповідачка по справі) у відповідності до\~Закону України "Про електронну комерцію"\~укладено кредитний договір (оферти) № 18.02.2024-100002181 який складається із пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) від 19.02.2024, анкети та заявки [PERSON] від 18.02.2024, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.02.2024-100002181 (кредитної лінії) від 19.02.2024, додатку до кредитного договору (інформаційне повідомлення позичальника, повідомлення про кримінальну відповідальність) від 19.02.2024, та який підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором Е131. На умовах: дата надання кредиту 19.02.2024 року; сума кредиту 10000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 140 дні з дня його надання; дата повернення (виплати) кредиту 07.07.2024; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1500 грн. 00 коп.; неустойка - 100 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Із зазначенням реквізитів належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за даним договором: 4149-43ХХ-ХХХХ-2906. Під час укладення кредитного договору [PERSON] пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідно до статей\~11,\~525,\~629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 1\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно частини 3\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 частини 1\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивачем, до позовної заяви на підтвердження пред`явленої вимоги, додано копії документів, які складають укладений з відповідачкою [PERSON] , що пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку, кредитний договір № 18.02.2024-100002181 від 19.02.2024 року, який підписаний електронним цифровим підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам\~Закону України "Про електронну комерцію". Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи їх особисте підписання відповідачкою [PERSON] , було достеменно відомо останній. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з оплати послуг банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, та повернення кредиту. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ "Споживчий центр" виконав в повному обсязі та надав відповідачці [PERSON] кредит в обумовленій договором сумі, з огляду на квитанцію від 19.02.2024 18:13, ID платіж 2428089037 (підтверджено перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 10000,00 грн., призначення: видача за договором№18.02.2024-100002181). Статтею 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Частиною 1\~статті 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 статті\~15, частина 1 статті\~16 ЦК України\~передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №18.02.2024-100002181 від 18.02.2024, позичальник [PERSON] , загальна сума заборгованості за кредитом складає 25846,01 грн., з яких: 10000,00 грн. основний борг; 12600,00 грн. проценти (нараховані за період з 18.02.2024 по 07.07.2024), 746,01 грн. комісія, 2500,00 грн. неустойка. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідачка суду не надала, відзив на позов не подала. Як і не скористався правом та не подала до суду власного розрахунку, а тому наданий представником позивача розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності". До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023. Зобов`язання щодо погашення відповідачем вказаної заборгованості, на день подання позову в суд та на час розгляду справи в суді, не виконуються. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] не виконує умови кредитного договору і не повернула борг, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а зазначена в позові сума за вказаним договором підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачку. Позивачем, згідно Платіжної інструкції № СЦ00005310 від 24.02.2025 року, сплачено, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі\~Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст.\~11,\~15,\~16,\~205,\~207,\~525,\~526,\~530,\~610,\~626,\~628,\~629,\~1049,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved