Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

13.03.2025 року заявниця звернулася до Ржищівського районного суду Київської області з заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, у якій просила суд: встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , в період з 2018 року по день його смерті, шляхом проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без укладення шлюбу. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач спільно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу з 2018 року у будинку по [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності. [INFO] у позивачки та [PERSON] народився син - [PERSON] . Позивачка разом з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] переважно утримував сім`ю, він отримував хороший заробіток до війни, а також під час своєї військової служби в лавах ЗСУ. Після народження сина позивачка повністю перебувала на утриманні чоловіка, оскільки займалася і займається зараз виключно доглядом за дитиною, в зв`язку з чим позбавлена можливості працевлаштуватися. [INFO] у місті Вовчанськ Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання загинув громадянин [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] Після смерті чоловіка [PERSON] позивачка з сином фактично залишилися без засобів до існування. 5.07.2024 позивачка звернулася до Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області із заявою про надання їй статусу члена сім`ї загиблого Захисника України. Позивачка листом від начальника Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області від 08.07.2024 №01-33/548 отримала відмову по суті своєї заяви в зв`язку з відсутністю правочину, що підтверджує факт її перебування на утриманні загиблого. Відповідач позовні вимоги позивача підтримує, просить розгляд справи здійснювати без його участі. Треті особи: Міністерство оборони України, представник - [PERSON] , заперечує позовні вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 18 березня 2025 суддя Ржищівського міського суду Київської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.03.2025 надійшла заява від відповідача - Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області, в особі начальника УСЗН Ржищівської міської ради Плоскої Н. про те, що позовні вимоги позивача підтримує, просить розгляд справи здійснювати без її участі. 14.04.2025 третя особа Міністерство оборони України, представник - Завальнюк Ж.В., надіслал пояснення до позовної заяви, в яких заперечує проти визнання позову. Обставини, встановлені судом. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , від 27.07.2016. [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , від 12.11.2020. Відповідно до Акту Обстеження житло-побутових умов проживання, складеного депутатами Ржищівської ради: Лясківська Т.В., Рудая А.П., Гончар Н.С. та завірений міським головою Чорненькою К.І., від 25.06.2024, громадянин [PERSON] проживав у цивільному шлюбі без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року разом з громадянкою [PERSON] та їхнім сином [PERSON] 2020 р.н. У судовому засіданні було досліджено: - копію Довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] - [PERSON] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України молодшого сержанта [PERSON] , гранатометника, [INFO] , військовий квиток [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , дійсно в період з 09.03.2022 по 31.03.2022; з 09.04.2022 по 21.05.2022; з 27.05.2022 по 06.07.2022; з 12.11.2022 по 09.12.2022; з 11.02.2023 по 28.02.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення перебуваючи в Київській області, м. Баришівка; Сумській області, Охтирського району, н.п. Вільне; Донецькій області, Бахмутського району, н.п. Міньківка. Видана Довідка 06.05.2024 №191. Підстава: журнал бойових дій від 09.03.2022 №2дск, від 11.04.2022 №12дск, від 27.09.2022 №29дск; - копію Свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] : місце народження Україна, Рівненська область, Березнівський район, село Хотин; помер [INFO] у віці 41 року, актовий запис №340; місце смерті Україна, Харківська область, Чугуївський район, місто Вовчанськ, дата видачі 02.07.2024, серія [NUMBER] , зареєстровано Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); - копію Лікарського свідоцтва про смерть №10-12/1756-Дм/24 від 24.06.2024; - копію Довідки про причину смерті, до форми №106/0 №10-12/1756-Дм/24; - копію Акту прийому - передачі тіл (останків) загиблих Оборонців України №1756 від 25.06.2024; - копії фотографій, які перебувають наданими позивачем, досліджених судом, підтверджують факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відсутні докази перебування сторін у інших зареєстрованих шлюбних відносинах. 22.04.2025 в судовому засіданні суд вислухав покази свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] в період з 2018 року по день його смерті шляхом проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без укладення шлюбу. Норми права, застосовані судом. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з приписами ст. 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII). Відповідно до ст. 16.1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно з п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Відповідно до п. 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У п. 9 ст. 16.3 Закону № 2011-XII визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975, в редакції, чинній на момент виникнення спірний правовідносин). Згідно з п. 10 Порядку №975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Відповідно до п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в п. 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. З аналізу норм законодавства слідує, що коло осіб, які мають право на одержання допомоги, визначене статтею 16-1 Закону № 2011-XII, і до таких належать: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). З цією метою суд вважає за необхідне звернутись до положень Сімейного кодексу України, адже відповідно до цього законодавчого акту у розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначається коло членів сім`ї та батьків загиблого (померлого) військовослужбовця, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Згідно з частинами 1-4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Частиною 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Суд зазначає, для того щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17. Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Отже, визначальним критерієм належності особи до члена сім`ї є факт спільного проживання, спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків, а кровні зв`язки - вторинні. Факт спільного проживання та побуту може доводитися різними доказами. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. Також суд бере до уваги, що Законом України від 09.12.2023 №3515-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» законодавець удосконалив правове регулювання спірних правовідносин, відновив справедливість для багатьох громадян України, розширивши перелік осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, внесенням змін до статті 16-1 Закону №2011-XII, яким до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону віднесли також і жінку (чоловіка), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. За таких обставин позивачка підтвердила факт перебування на утриманні шляхом спільного проживання з загиблим військовослужбовцем [PERSON] однією сім`єю, зокрема: ведення спільного побуту та наявності взаємних прав та обов`язків, а також враховуючи перебування позивачки на утриманні загиблого чоловіка, відтак, суд вважає, що на неї поширюється дія статті 16-1 Закону №2011-XII та у неї наявне право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, а тому позов підлягає задоволенню повністю за обґрунтованістю. Оцінка судом аргументів сторін, доказів. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів. Представник Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. стверджує, що лише факт реєстрації шлюбу є підставою для проведення виплати грошового забезпечення військовослужбовця, отримання одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, отримання пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством членам сім`ї військовослужбовця, що суперечить законодавству, при цьому не посилається на жодну норму законодавства. Позиція третьої особи базується на припущеннях, згідно з п. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник Міністерства оборони України Завальнюк Ж.В. стверджує, що позивач мала звертатися до відповідача та вирішити справу в окремому провадженні, посилаючись на ст. 393 та 315 ЦПК України, заявляє, що позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували факт її звернення до відповідних органів державної влади з метою встановлення даного факту. Аргумент не відповідає дійсності, бо позивач зверталася до відповідача в досудовому порядку і отримала відмову. Копія звернення і копія відповіді в матеріалах справи. 01 серпня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , нар. [INFO] , який загинув під час виконання бойового завдання поблизу м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області(справа № 374/260/24) 12 листопада 2024 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Павленко Р.М., розглянувши заяву [PERSON] , третя особа: Управління соціального захисту населення Ржищівської міської ради Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та факту перебування фізичної особи на утриманні, ухвалив відмовити у відкритті провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Вивчивши заяву та матеріали, що до неї додані, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити

Outcome: approved