Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

1. 12 лютого 2025 року представник позивача АТ «Ідея Банк» (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення боргу за кредитним договором. 2. Позовна заява мотивована тим, що 09 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду №С-211-015787-23-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`ясненні, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Так, згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 74900 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлюваної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Представник вказує, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, станом на дату звернення до суду із позовною заявою, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за кредитним договором. Останній платіж/зарахування здійснено 10.07.2024 р.. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14.01.2025 р. має заборгованість в розмірі 102157,15 грн. яка складається з наступного: 74526,28 грн. прострочений борг; 27630,87 грн. прострочені проценти. За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав представник позивача просила позов задовольнити. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 лютого 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідача, підготовчий розгляд справи відкладено на 17 березня 2025 року 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 10 квітня 2025 року, у зв`язку із неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 29 квітня 2025 року 5. У судове засідання представник позивача АТ «Ідея Банк» не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 6. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Рідченко М.В. в судове засідання не з`явились, 28.04.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання, згідно якого остання просила розгляд справи здійснювати у її та відповідача відсутності. Окрім того, представник вказала, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо їх задоволення. Проте, враховуючи, що на сьогоднішній день, відповідач має не постійних дохід та перебуває у скрутному матеріальному становищі, просила суд розстрочити йому виконання судового рішення в частині стягнення заборгованості, шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом дванадцяти місяців. 7. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що 09 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-211-015787-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування, з якої вбачається, що максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 74900 гривень та може бути змінений в межах встановленого максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Процента ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72,00% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в тороговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією Угодою 9. Відповідно до п. 4.3 Угоди проценти нараховуються за методом «факт-факт» на суму заборгованості, яка сформована станом на кінець календарного дня та виставляється до сплати в останній робочий день поточного розрахункового періоду. Проценти на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту нараховуються за методом «факт-факт» кожного календарного дня на прострочену суму основної заборгованості за Кредитною лінією, починаючи з дня, що слідує за датою платежу з повернення кредиту. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди становить 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) - 48%. [PERSON] погодився із тим, що ДКБОФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими угоди та зобов`язалася виконувати їх умови. 10. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків [NUMBER] ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу. 11. Із паспорту споживчого кредиту «CB WHITE+INS» вбачається, що 09.11.2023 р. [PERSON] підтвердив те, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, які були наданні йому до моменту укладання договору виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про основні умови кредитування, орієнтовну загальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань, інші важливі правові аспекти. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту строк кредитування становить 12 місяців (з можливість автоматичної пролонгації). 12. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку клієнта фізичної особи №100000-2025/0114 за період з 09.11.2023 р. по 14.01.2025 р., з якої вбачається що [PERSON] , користувався кредитними коштами, здійснював грошові перекази та вносив кошти на погашення заборгованість, востаннє 10.07.2024 р. у розмірі 10867,01 грн. 13. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за Угодою №С-211-015787-23-980 від 09.11.2023 р. станом на 14.01.2025 р. становить 102157,15 грн., яка складається із: простроченого боргу в розмірі 74528,28 грн. та прострочених процентів у розмірі 27630,87 грн. 14. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, банком 05.11.2024 р. направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань за вих. № 12.4.2/С-211-015787-23-980. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня надіслання кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, та інші платежі за кредитним договором на день повного погашення заборгованості, а також суму пені, нараховану з врахуванням зазначеного вище. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді. ІV. Оцінка Суду. 15. Відповідно до вимог статті 2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 16. У відповідності до частини другої статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 17. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 18. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 19. Частини 1, 2 ст.\~509\~ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). 20. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 21. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 22. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 23. Відповідно до ч.1 ст.\~641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. 24. Частиною другою ст.\~644\~ЦК України передбачено, що у разі якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. 25. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 26. Частиною другою ст.\~1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 27. Згідно із ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 28. Припис абзацу 2 ч.1 ст.\~1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 29. За змістом ч.2 ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 30. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 31. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 32. Стаття 629\~ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 33. Згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 34. У силу вимог ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 35. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). 36. Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 37. За приписами ст.ст. 610, 611, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 38. Згідно ч.2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 39. Судом встановлено, що 09 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування №С-211-015787-23-980. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. 40. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договом виконало в повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на нього зобов`язання не виконав і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносив, в результаті чого, станом на 14.01.2025 р утворилася заборгованість у розмірі 102157,15 грн., з яких заборгованість за простроченим боргом у розмірі 74526,28 грн. та заборгованість за простроченими процентами у розмірі 27630,87 грн. 41. Позивачем на підтвердження обґрунтування позову, окрім розрахунку заборгованості надано виписку по рахунку клієнта фізичної особи №100000-2025/0114 за період з 09.11.2023 р. по 14.01.2025 р., яка має статус первинного бухгалтерського документа та підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами. Однак, відповідачем не спростовано даний розрахунок, заперечень не надходило, доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. 42. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 43. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). 44. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). 45. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). 46. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 47. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 48. Отже, за встановлених судом обставин, позивачем доведено, що між сторонами у виниклому спорі 09.11.2023 р було укладено Угоду про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування №С-211-015787-23-980, відповідно до якої [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 74900 грн. та зобов`язався сплачувати проценти у розмірі та в строк, визначених Угоді, а тому позовні вимоги АТ «Ідея Банк» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки відповідач неналежно виконував свої зобов`язання як позичальник. На противагу наданим позивачем доказам, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує обставину наявності боргу, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження відсутності факту наявності боргу. Окрім того, у клопотанні від 28 квітня 2025 року представник відповідача вказав на те, що останній позовні вимоги визнав, та не заперечив щодо їх задоволення. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №С-211-015787-23-980 в розмірі 102157,15 грн. Щодо клопотання представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. 49. Відповідно до ч. 1 ст.\~267\~ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 50. Відповідно до вимог ст.\~435\~ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 51. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 52. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 53. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 54. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення. Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. 55. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018. 56. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому, рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника. 57. Відповідно до поданого клопотання представник відповідача просила розстрочити виконання судового рішення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем останнього. При цьому суду не надано жодних доказів на підтвердження доводів про відсутність у відповідача фінансових можливостей сплатити заборгованість за кредитним договором. Таким чином, представником відповідача не доведено наявності таких виняткових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Також не наведено суду достатніх обставин, які б підтверджували неможливість виконання відповідачем судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням того, що представником відповідача не доведено факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про розстрочення виконання судового рішення. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 435 ЦПК України, ст.33\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» [PERSON] може звернутися із відповідною заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній справі і на стадії виконання рішення суду за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 58. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 3028 грн. З цих підстав,

Outcome: approved