Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 56 652,72 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.04.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22038000120487. Відповідно до умов зазначеного договору надано кредит у розмірі 51 520,00 грн зі строком кредитування на 48 місяців до 09.04.2023 з процентною ставкою: - на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних; - на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. 15.12.2021 між АТ «Кредит Банк Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду заборгованість за кредитним договором становить 54 992,00 грн, яка складається з: - суми боргу за тілом кредиту - 40 342,68 грн; - суми боргу за відсотками - 223,72 грн; - боргу за комісією - 14 425,60 грн. Внаслідок невиконання грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України просить також стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.04.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22038000120487, згідно з яким останній отримав кредитні кошти з нарахуванням процентів за користування ними, зі строком кредитування до 09.04.2023 (п. 1.2 Кредитного договору). Сума кредиту становить 51 520,00 грн. Строк кредитування - 48 місяців, кінцева дата повернення кредиту 09.04.2023. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у такому розмірі: 0,001 % річних на строкову заборгованість за кредитом, 56,0 % річних на прострочену заборгованість за кредитом. Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок Боржника як це передбачено умовами Кредитного договору. Виходячи з вищезазначеного при укладанні Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/2021 від 15.12.2021 року ТОВ "Цикл Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22038000120487 у загальному розмірі 54 992,00 гривень. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі N 643/17966/14-ц зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитних договорів, такі правочини, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитні договори, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ними, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договорів. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за кредитним договором № 22038000120487 від 09.04.2019. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що первісний кредитор АТ "Банк Кредит Дніпро" свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання належним чином за договором не виконав, повернення грошових коштів відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі N 902/417/18 (пункт 8.35). Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1 427,32 грн та 3% річних у відповідності у розмірі 223,72 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 570,00 грн, суд доходить наступного висновку. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат суду надано: копія Договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023 р., додаток №1 до договору про надання правничої допомоги; актом приймання-передачі наданих послуг № 253; копією платіжної інструкції № 6409 від 27.0.6.2024 року про оплату послуг по правничій допомозі у розмірі 7 570,00 грн. Таким чином, витрати пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 7570,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved