Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В березні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17.10.2023 року у Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №459. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.10.2023 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Від шлюбу вони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з березня 2024 року вони з відповідачем разом не проживають, спілкуються лише з приводу виховання та потреб дитини. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя. Можливості зберегти сім`ю немає, на примирення позивач не згоден, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] , в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позов визнає. Позивач [PERSON] в позовній заяві також просив розглянути справу без його участі. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , 17 жовтня 2023 року укладено шлюб, який зареєстрований Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровскої області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №459 (а.с.12). \~\~Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] (а.с.11). Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо з березня 2024 року, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористалась, натомість надала суду заяву, де не заперечує проти задоволення позову, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне відповідачу [PERSON] залишити шлюбне прізвище [PERSON] , оскільки вона просила про це у своїй заяві. Згідно з п.6 ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved