Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

І. Правовідносини сторін. 1.27.08.2010 між [PERSON] (Орендодавець, Позивач) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (орендар) укладено договір оренди землі. 2.18.10.2017 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі від 27.08.2010, якою договір оренди викладено в новій редакції. 3.Предметом договору оренди є земельна ділянка площею 3,08 га з кадастровим номером 7424186200:04:000:0250. Згідно з п. 4.1 Договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін в розмірі 7102,74 грн. за один рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування. 4.За розрахунками позивача, з урахуванням індексації та за вирахуванням податків, орендна плата за 2017 рік мала становити 6426,70 грн, за 2018 рік 7307,16 грн., за 2019 рік - 8023,26 грн, за 2020 рік 8352,22 грн, за 2021 рік 8769,83 грн., за 2022 рік 9646,81 грн, за 2022 рік 12212,86 грн., за 2023 рік 12835,72 грн. Оскільки орендар не виплатив позивачу орендну плату за 2023 та 2024 роки, загальна сума заборгованості, за розрахунками позивача 28977,68 грн. Також позивач просить стягнути пеню в сумі 3620,80 грн та 3% річних в сумі 366,38 грн, а також інфляційні витрати в розмірі 1465,54 грн, а всього на суму 34430,40 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. 5.Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на\~18 березня 2025 року. 6.Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2025\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 квітня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. 7.Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимог з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. 8.Представник відповідача адвокат Литвиненко Д.Г., надала відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву слідує, що на переконання відповідача, коефіцієнт інфляції має обчислюватися не як добуток індексів інфляції за попередні роки, а як орендна плата помножена на індекс інфляції за попередній рік. Таким чином, за розрахунками відповідача, заборгованість з орендної плати за 2022 рік складає 6289,47 грн, за 2023 рік 7238,62 грн, за 2024 рік 6009,31 грн. З урахуванням часткової виплати орендної плати за 2022 рік, сума заборгованості з орендної плати за 2022-2024 роки, за розрахунками відповідача, складає 13819,69 грн, розмір пені 1970,12 грн, 3% річних 217,16 грн, сума інфляційних витрат 867,20 грн. В судовому засіданні представник відповідача частково визнала позовні вимоги в розмірі та сумах, вказаних у відзиві. 9.Відтак, 09.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 10.Позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровим номером 7424186200:04:000:0250 площею 3,08 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №565098 (а.с. 11) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10). 11.27.08.2010 між [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. 12.18.10.2017 2010 між [PERSON] та СТОВ «Дружба-Нова» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.08.2010 (зареєстрований за №5336345). Вказаною додатковою угодою укладено в новій редакції договір оренди землі. 13.Згідно з п. 1.1, 2.1 Додаткової угоди, предметом договору є земельна ділянка площею 3,08 га, нормативна грошова оцінка якої складає 78919,36 грн в цінах 2017 року. Строк дії договору до 14.12.2024. 14.Згідно з п. 4.1 Додаткової угоди, орендна плата за користування земельною ділянкою складає 7102,74 грн., що становить 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того,яка із подій сталась раніше). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. 15.Предметом спору між сторонами є правовідносини, що виникли із договірного зобов`язання додаткової угоди до договору оренди від 18.10.2017. 16.Відповідно до положень\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 17.Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 18.Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі можуть зазначатися інші умови. 19.Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового Кодексу України).\~Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо\~інше\~не передбачено договором оренди\~(ч. 3 ст. 21 Закону). 20.Як встановлено судом, та не оспорено сторонами в судовому засіданні, 18.10.2017 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою фактично викладено в новій редакції договір оренди, предметом якого є належна позивачеві земельна ділянка площею 3,08 га з кадастровим номером 7424186200:04:000:0250 21.Сторони дійшли згоди та визначили в договорі істотні умови оренди, зокрема: згідно з п. 1.1, 2.1 Додаткової угоди, предметом договору є земельна ділянка площею 3,08 га, нормативна грошова оцінка якої складає 78919,36 грн в цінах 2017 року. Строк дії договору до 14.12.2024. Згідно з п. 4.1 Додаткової угоди, орендна плата за користування земельною ділянкою складає 7102,74 грн., що становить 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того,яка із подій сталась раніше). 22.Відповідно до правого висновку Верховного Суду, викладеного у пунктах 55, 56, 66 постанови Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19,\~за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до наведеної норми Закону (індексується лише орендна плата).\~Нормами статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися. 23.Фактично, предметом спору є виплата заборгованості з орендної плати за 2023-2024 роки, а також виплата індексації орендної плати за 2017-2022 роки. Сторони не оспорюють, що додатковою угодою (п. 4.1) передбачено проведення індексації орендної плати. Натомість, кожна зі сторін наголошує на різному способі нарахування індексації позивач зазначає на необхідність кумулятивного розрахунку, а відповідач на множенні суми орендної плати, вказаної в п. 4.1 договору на щорічний індекс інфляції. Тобто суть спору полягає і різному тлумаченні сторонами п. 4.1 договору оренди. 24.Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. 25.Як зазначено\~в постанові\~Касаційного цивільного\~суду в\~складі Верховного\~суду від\~26.05.2021\~у справі\~№ 540/544/18, перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. 26.Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. 27.Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. 28.Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України. 29.У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. 30.Як встановлено судом, згідно з абз. 2 п. 4.1 Додаткової угоди, обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). 31.Відповідач наголошує, що сторони при укладанні додаткової угоди не передбачили в тексті договору оренди, що коефіцієнт індексації (або індекс інфляції) застосовується кумулятивно, сукупно чи наростаючим підсумком, а передбачали необхідність індексації при визначенні розміру орендної плати за поточний рік користування. 32.Формула та порядок обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації за договорами оренди землі законодавством не передбачені, а тому слід керуватися нормами права, які регулюють подібні відносини. 33.Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу. 34.Пунктом 13 зазначеної Методики передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. 35.Вказана Методика є нормою права, яка регулює подібні відносини, а формула розрахунку відповідає правовій природі інфляційних нарахувань, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. 36.Крім того, порядок нарахування інфляції, визначений в даній Методиці, співпадає із загальним поняттям інфляції, визначеним Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». 37.Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року. 38.Відповідно до абзацу 2 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03 липня 1991 року\~обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.. 39.Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078). 40.Як зазначено у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 915/2095/19, встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається «послідовність, утворена за певною закономірністю». Розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній період у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний період та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому періоді). 41.Отже, при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період. 42.Суть інфляційних збитків полягає у знеціненні національної валюти та зменшення таким чином купівельної спроможності населення до придбання товарів/послуг за певну суму коштів. Тобто, якщо поляризувати дане визначення на правовідносини у справі, купівельна спроможність позивача внаслідок отримання доходу від орендної плати у 2017 році (7102,74 грн.) відрізнялася від купівельної спроможності на цю ж суму у 2021 році. Суть інфляції зводиться до того, що індекс споживчих цін за поточний рік зростає на певну одиницю в порівнянні з минулим роком. Тобто, якщо ціни за 2018 рік зросли в порівнянні з 2017 роком на певну величину, 2019 році вони будуть зростати в порівнянні з цінами 2018 року, а не 2017 року. 43.Разом з тим, сторони Додаткової угоди погодили, що\~обчислення розміру орендної плати за кожний\~наступний рік\~оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше) (п. 4.1). 44.Формулювання «кожний наступний рік оренди» на думку суду означає, що проіндексована сума за попередній рік застосовується як базовий показник для індексування наступного року. Інший формат нарахування індексації суперечив би суті інституту індексації на індекс інфляції. 45.За таких обставин суд не може погодитися з правовою позицією Верховного Суду, викладену в постанові №540/544/18 від 26.05.2021, згідно з якою «… аналіз умов договору оренди свідчить, що сторони не передбачали в договорі оренди правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Натомість відповідач вважає, що відповідно до умов договору орендар не був зобов`язаний самостійно змінювати розмір орендної плати; оскільки сторони не передбачили в договорі оренди, що при обчисленні розміру орендної плати враховується сукупний індекс інфляції з 2005 року, то з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди, зокрема, пункту 10 та 11 (періоду внесення орендної плати), на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2015 рік як добуток індексів інфляції з березня 2015 року по листопад 2015 …». 46.Крім того, суд вважає не релевантним посилання саме на цю постанову Верховного Суду до правовідносин сторін у справі, оскільки за змістом цієї постанови, умови договору оренди між сторонами передбачали: «…відповідно до пункту 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції…». Натомість, додатковою угодою від 18.10.2017 передбачено такі умови: «…обчислення розміру орендної плати за кожний наступний рік оренди здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування…». 47.Суд вважає, що таким формулюванням сторони при укладенні договору обумовлювали саме щорічну індексацію кумулятивним методом. 48.Також суд зауважує, що у вказаних правовідносинах саме позивач є слабкою стороною, як сторона договору, яка приєдналась та підписала договір, що очевидно був розроблений відповідачем. Принцип interpretatio contra proferentem («тлумачення проти того, хто запропонував»), означає, що неясна умова договору має тлумачитися проти того, хто при укладенні договору її запропонував, і, відповідно, на користь того, хто її прийняв. В абсолютній більшості розвинених правопорядків, коли умови договору, висунуті однією стороною, є неясними, перевага віддається тлумаченню, яке є протилежним позиції цієї сторони.\~Якщо не доведено інше, має презюмуватися, що такою стороною є компанія-професіонал у відповідній сфері (такій, як страхування, банківська діяльність, будівництво, юридичні послуги, перевезення, відповідальне зберігання, роздрібна торгівля тощо). 49.Також суд звертає увагу, що договором оренди не передбачено індексацію вартості грошової оцінки земельної ділянки, що могло впливати на зміну розміру орендної плати. 50.За таких обставин суд погоджується з розрахунком розміру індексованої орендної плати, проведеним позивачем: Індексована орендна плата за 2017 рік \~7983,48 грнн (7102,74 (орендна плата без індексації) х 1,124 (індекс інфляції станом на 01 січня 2017 року, тобто за 2016 рік) та за вирахуванням податків становить 6426,70 грн . Індексована орендна плата за 2018 рік \~9077,22\~грн (7983,48 (орендна плата за 2017 рік) х 1,137 (індекс інфляції станом на 01 січня 2018 року, тобто за 2017 рік) та за вирахуванням податків становить 7307,16 грн. Індексована орендна плата за 2019 рік 9966,79\~грн (9077,22 (індексована орендна плата за 2018 рік х 1,098 (індекс інфляції станом на 01 січня 2019 року, тобто за 2018рік) та за вирахуванням податків становить 8023,26 грн. Індексована орендна плата за 2020 рік 10375,43\~грн (9966,79 (індексована орендна плата за 2019 рік х 1,041 (індекс інфляції станом на 01 січня 2020 року, тобто за 2019рік) та за вирахуванням податків становить 8352,22 грн. Індексована орендна плата за 2021 рік 10894,20\~грн (10375,43 (індексована орендна плата за 2020 рік х 1,05 (індекс інфляції станом на 01 січня 2021 року, тобто за 2020 рік) та за вирахуванням податків становить 8769,83 грн. Індексована орендна плата за 2022 рік 11983,62\~грн (10894,20 (індексована орендна плата за 2021 рік х 1,10 (індекс інфляції станом на 01 січня 2022 року, тобто за 2021 рік) та за вирахуванням податків становить 9646,81 грн. Індексована орендна плата за 2023 рік 15171,26\~грн (11983,62 (індексована орендна плата за 2022 рік х 1,266 (індекс інфляції станом на 01 січня 2023 року, тобто за 2022 рік) та за вирахуванням податків становить 12212,86 грн. Індексована орендна плата за 2024 рік 15944,99\~грн (15171,26 (індексована орендна плата за 2023 рік х 1,051 (індекс інфляції станом на 01 січня 2024 року, тобто за 2023 рік) та за вирахуванням податків становить 12835,72 грн. 51.Заборгованість по пені, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 01.01.2024 по 31.01.2025, складає\~3620,80грн. 52.Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 53.За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по індексованій орендній платі в сумі 28977,68 грн, пені за невчасну виплату індексованої орендної плати в сумі 3620,80 грн та стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості за 2024 рік в сумі 366,38 грн та інфляційні збитки за 2024 рік в сумі 1465,54 грн. VІ. Розподіл судових витрат. 54.Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача\~пропорційно розміру позовних вимог. 55.Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, судові витрати в справі в сумі 968,96 грн. підлягають стягненню з відповідача. 56.Також позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 57.Відповідно до статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 58.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 59.Відповідно до ч. 3\~ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 60.Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд враховує таке. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013. 61.У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. 62.Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію ордеру. Інших доказів, зокрема договору на надання правничої допомоги, акту приймання-передачі правничої допомоги, платіжних інструкцій, тощо не надано. 63.Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи у розмірі 10\~000 грн не є належним чином обґрунтованою. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 64.Представником позивача не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, які б підлягали стягненню з відповідача.

Outcome: partial