Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. Позовні вимоги обґрунтовано тими обставинами, що позивач здійснював відповідачу постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам. Боржник не сплачував поставлений природний газ в повному обсязі, внаслідок чого його заборгованість перед ТОВ «Херсонрегіонгаз» станом на 30.11.2020 року становить 989,25 грн. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість 989,25 грн., інфляційні збитки в сумі 418,46 грн., три відсотки річних в сумі 345,67 грн. та понесені судові витрати у сумі 2270,00 грн.\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 04.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 04.11.2024 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву згідно якого просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи встановлено, що заборгованість за послуги з газопостачання виникла за адресою: [ADDRESS] станом на 30.11.2020 року. Згідно договору купівлі-продажу 70/100 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами від 15.10.2020 року [PERSON] продала а [PERSON] прийняв у власність 70/100 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З розрахунку наданого відповідачем в матеріалах справи вбачається, що станом на жовтень 2020 року заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] відсутня. Станом на листопад 2020 року заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] становить 989,25 грн., тобто на момент виникнення зазначеної заборгованості за вказаною адресою відповідач вже фактично не була власником будинку за вказаною адресою, а тому усі зобов`язання, які виникли після 15.10.2020 року не можуть бути покладені на відповідача [PERSON] . Згідно вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та зобов`язана подавати усі наявні докази на підтвердження своїх вимог та заперечень. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має відношення до будинку [ADDRESS] , а згідно договору купівлі-продажу 70/100 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами від 15.10.2020 року [PERSON] не є власником будинку [ADDRESS] в період виниклої заборгованості станом на 30.11.2020 року, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed