Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

26 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 22 червня 2021 року відповідач уклав кредитний договір № А32NСТ155101141829 та отримав кредит, в розмірі 15000 строком на 40 місяців, тобто до 21 жовтня 2024 року, зі сплатою процентів у розмірі 50 % щорічно. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 25 березня 2025 року виникла заборгованість, в сумі 23448,31 грн, яка складається з: 13130,89 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом, 10317,42 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором А32NСТ155101141829 від 22 червня 2021 року, в розмірі 23448,31 грн та судові витрати, в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача надав\~заяву про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~а відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2021 року, на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та заяви про надання послуги «Швидка готівка», між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір А32NСТ155101141829 про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір складається із заяв відповідача, умов та правил надання банківських послуг і паспорту банківського продукту, де своїм підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.8,11-13). У відповідності до підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», сума кредитного ліміту складає до 15000,00 грн., строк кредитування 36 місяців, фіксована процентна ставка 50% річних, реальна процентна ставка 64,3% річних (а.с.9-10). На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 25 березня 2025 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 23448,31 грн., з яких: 13130,89 грн. заборгованість за тілом кредиту та 10317,42 грн. заборгованість за відсотками (а.с.14-16). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено копією меморіального ордеру від 22 червня 2021 року та випискою по картці (а.с.17-21). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 13130,89 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками, в розмірі 10317,42 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved