Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

27\~грудня 2024\~року [PERSON] \~звернувся до\~Новомосковського міськрайонного\~суду Дніпропетровської\~області з\~позовом, поданим представником позивача адвокатом Олійник О.А. до Губиниської селищної ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Враховуючи похилий вік та стан здоров`я, 08 серпня 2018 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла єдиному сину [PERSON] , який було посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2105. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м з надвірними побудовами та спорудами. У встановлений законодавством строк, позивач звернувся до Першої новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом на все майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] і отримав своє свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 1223255600:03:004:0032, для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0833 га, кадастровий номер 1223255600:03:004:0033, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за цією ж адресою. Що стосується отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за цією ж адресою: [ADDRESS] постановою державного нотаріуса Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерховою О.А. від 07.12.2024 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який на цей час, відповідно до довідки КП «НМБТІ» має адресу: [ADDRESS] не посвідчений з додержанням вимог ст. 3 Положення про Державний нотаріат Української РСР, оскільки секретарем Губиниської с/ради депутатів трудящих лише засвідчено справжність підпису громадян, які підписали договір. Крім того, у вказаному договорі прізвище набувача вказано помилково « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушений звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року за заявою представника позивача витребувані доказі у справі. 19 лютого 2025 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] а також матеріали інвентаризаційної справи. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, представником позивача через ЄСІТС подане клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Третя особа у судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 20 серпня 2018 року. [INFO] померла [PERSON] , про що Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 223 від 01 лютого 2023 року. Згідно копії договору купівлі-продажу від 23 грудня 1971 року Аптекоуправління Дніпропетровського Облздраввідділу продало, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений в Новомосковському БТІ 13 листопада 1989 року за реєстровим №1671-6. Згідно копії домової книги від 18.10.1989 року для реєстрації громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , власником домоволодіння значиться мовою оригіналу «Собст. [PERSON] », [INFO] на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 1971 року. Згідно відмітки в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новомосковським РВ УМВС України 05.01.2001 року [PERSON] була зареєстрована у вказаному житловому будинку з 31 липня 1979 року. З копії спадкової справи № 150/2023, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що: - 21 липня 2023 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] ; - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 80095444 від 13 лютого 2025 року першою Новомосковською державною нотаріальною конторою 21 липня 2023 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73293848 від 21 липня 2023 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Бакою О.В. посвідчений 08 серпня 2018 року заповіт, інформація про заповідача [PERSON] ; - згідно копії заповіту від 08 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно своєму сину [PERSON] ; - з довідки за № 381 від 22 липня 2023 року, виданої Губиниською селищною радою, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала одна до дня смерті за адресою: [ADDRESS] ; -\~згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 03\~жовтня 2024\~року [PERSON] \~отримав свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] наземельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 1223255600:03:004:0032, для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; - згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 жовтня 2024 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0833 га, кадастровий номер 1223255600:03:004:0033, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 315 від 13 вересня 2018 року КП «НМБТІ» власником будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] ) є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 грудня 1971 року виконкомом Губинискьої селищної ради за р. № 44, зареєстрованого в БТІ 13 листопада 1989 року на р. № 1671-6. Державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерховою О.А. 07 грудня 2024 року винесена постанова про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що в зв`язку\~з тим,\~що договір\~купівлі-продажу\~не був\~посвідчений нотаріально,\~а також\~в договорі\~прізвище покупця\~вказане як\~ [PERSON] . Згідно всіх посвідчень матері позивача « [PERSON] коммунистического труда 1975г», військового квитка 1979 року, нагородження ювілейною медаллю 1995 року, ветерана війни 2000 року, ветерана праці 2001 року її прізвище на російській мові вказано як « [PERSON] », згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новомосковським РВ УМВС України 05.01.2001 року російською мовою її прізвище вказане також « [PERSON] », а українською мовою вірно зазначене як « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають рідні\~брати та\~сестри спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~ Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час\~відкриття спадщини\~не проживав постійно із спадкодавцем, має подати\~нотаріусу\~або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування\~заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за\~заповітом\~має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.\~Спадкоємець за законом\~має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Положення про Державний нотаріат Української РСР, затвердженого Постановою від 31 серпня 1964 року N 941, державні нотаріальні контори і виконкоми сільських, селищних, районних і міських Рад депутатів трудящих при вчиненні нотаріальних дій керуються законами СРСР і УРСР, а також постановами і розпорядженнями Уряду СРСР і Уряду УРСР, цим Положенням та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій, яку видає Верховний суд УРСР. При вчиненні нотаріальних дій нотаріуси і працівники виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих незалежні і підкоряються тільки закону. Відповідно до cт. 14 Положення виконавчі комітети сільських, селищних, районних і міських Рад депутатів трудящих у населених пунктах, де немає нотаріальних контор, вчиняють, з додержанням вимог ст. 3 цього Положення, такі нотаріальні дії: а)\~посвідчують - договори купівлі-продажу, дарування, обміну і застави будинків на суму не більше 1000 карбованців. Таким чином\~в судовому\~засіданні встановлено\~що житловий\~будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 1971 року, який був придбаний нею за 310 крб. та який був посвідчений Губиниською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області, та зареєстрований в Новомосковському БТІ 13 листопада 1989 року за реєстровим № 1671-6. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після її смерті є позивач, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому\~позовні вимоги\~позивача про\~визнання права\~власності на\~житловий будинок\~ [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved