Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

12\~березня 2025\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.03.2020, мотивуючи позов тим, що відповідач з грудня 2020 року знаходиться в місцях позбавлення волі, за цей період у них виникало багато конфліктів, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду на 18.04.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано строк для надання заяв по суті справи. 18 квітня 2025 року розгляд справи відкладено до 30.04.2025 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 30.04.2025 позивач та відповідач не з`явилися, про розгляд справи сповіщалися завчасно та належним чином. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідач причину неявки не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31 березня 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 347 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Подружні відносини сторони фактично припинили, спільно не проживають. Подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст.\~56 СК України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)\~визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України\~якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Згідно з п. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, підстав для досягнення примирення між сторонами суд не вбачає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при ухваленні рішення суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивач вимоги про стягнення судових витрат з відповідача не заявляє.

Outcome: approved