Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

31 грудня 2024 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] (далі - відповідачі) про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 12 квітня 2001 року між нею та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння належало відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Службою приватизації житлового фонду Навчально-дослідного господарства «Світло жовтня» від 18.11.1997 згідно з розпорядженням за № 7/23 від 18.11.1997. Вказаний договір купівлі -продажу укладений і зареєстрований на Універсальній Товарній біржі Ріко-Альянс у журналі реєстрації біржових угод за № 5-39 від 12.04.2001. 24 квітня 2001 року, на підставі договору купівлі - продажу будинку № 5-39 від 12 квітня 2001 року, за [PERSON] у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності за реєстровим № 206. Оскільки спірний договір купівлі - продажу не був посвідчений нотаріально, позивач [PERSON] просила суд визнати зазначений вище договір купівлі - продажу дійсним. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 січня 2025 року позовну заяву\~ [PERSON] до [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Універсальна товарна біржа РіКо-Альянс про визнання договору купівлі-продажу дійсним прийнято до розгляду. \~У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, при цьому представником позивача [PERSON] 13 березня 2025 року в системі «Електронний суд» було сформовано заяву, у якій позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити; розгляд справи представник позивача просив проводити за їх з позивачем відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, до суду поернулись ухвала суду про відкриття провадження та судові повістки з відміткою "адресат відсутній за місцем проживання". Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Універсальної Товарної біржі Ріко-Альянс, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідив матеріали справи та дійшов такого. 12 квітня 2001 року між\~[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~від імені\~якої діяв\~ [PERSON] на\~підставі рішення\~опікунської ради\~виконкому Комсомольської\~сільської ради\~Миколаївського району\~за №\~1\~від 23.02.2001 і [PERSON] , укладено договір купівлі - продажу будинку [ADDRESS] . Вказаний вище Договір купівлі - продажу укладений на Універсальній Товарній біржі Ріко-Альянс та зареєстрований в реєстрі за № 5-39 (а. с. 8, 9). 24 квітня 2001 року, на підставі договору купівлі - продажу № 5-39 від 12 квітня 2001 року, за [PERSON] у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації зареєстроване право власності за реєстровим № 206 на житловий будинок [ADDRESS] . (а. с. 10). Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про товарну біржу (далі - Закон) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Відповідно до ст. 2 Закону Товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів. Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. \~Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини між позивачем [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] ,[PERSON] виникли 12 квітня 2001 року, для їх врегулювання застосуванню підлягає Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 Цивільного кодексу\~Української РСР\~(далі\~-\~ЦК УРСР),\~чинного на\~момент виникнення\~правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, зареєстрованих на біржі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України 2004 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] ,[PERSON] при укладенні договору було досягнуто взаємної згоди за всіма його істотними умовами, у подальшому зобов`язання виконані, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі - продажу нерухомого майна. Обставин, що спростовують цей факт у судовому засіданні не виявлено. Враховуючи викладене вище, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, оскільки позивач у позовній заяві просив судові витрати, які складаються з судового збору, залишити за ним, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved