Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.01.2016 відповідач отримав кредитну картку [NUMBER] , строк дії -01/20, тип - Універсальна. 29.06.2016 р. відповідач підписав анкету-заяву №б/н та приєднався до умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. Відповідачеві було відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50000,00 грн. Після спливу строку дії першої картки, відповідачем була отримана кредитна картка - 5168742209427339, строк дії -09/21, тип Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком 14.01.2022 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка була підписана власноруч на планшеті. Крім того, відбулася зміна відсоткової ставки 40,8 %. При цьому погодженою ставкою позивачем нараховані відсотки у розмірі 7913,63 грн. У березні 2022 р. відсоткова ставка була скасована і складала 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Однак, станом на 26.01.2025 р. у відповідача виникла заборгованість у сумі 49741,24 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив суд у разі неявки представника розглянути справу за їхньої відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» від 25.03.2025 р., про причину неявки суд не повідомив, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надав. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві від 29.06.2016 р., паспортом споживчого кредиту, заявою про приєднання до умов та правил надання послуг від 14.01.2022, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідкою про видані кредитні картки. Розмір заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунками заборгованості, відповідно до яких сума заборгованості станом на 26.01.2025 р. складає 49741,24 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 41827,61 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 7913,63 грн., випискою за договором №б/н за період 24.01.2016-28.01.2025. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 49741,24 грн. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №BOJ63B47LS від 03.02.2025 р.

Outcome: approved