Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про припинення порушення авторського права та стягнення компенсації. Позовну заяву обґрунтував наступним. [INFO] позивач підготував та розмістив на юридичному інтернет ресурсі «Протокол» текстову статтю «[INFO]». [INFO] він за статтею зняв та розмістив на своєму ютуб каналі відео «[INFO]». [INFO] відбулося повторне розміщення статті на юридичному інтернет ресурсі «Протокол» (ребрендінг). У жовтні 2024 року позивачу стало відомо про порушення його авторського права на вказану статтю, через те, що вона була розміщена на офіційному стайті відповідача Драбівської селищної ради. До нього не зверталися за згодою на розміщення його статті на сайті селищної ради, що є порушенням авторського права. Стаття використовувалася для отримання економічної, репутаційної переваги, що порушує економічний інтерес автора через втрату клієнтів, яким необхідна правова допомога, що є сферою його діяльності в області права. Про це свідчить припис з опублікованої статті «В разі виникнення додаткових питань прошу звертатись до Драбівського бюро правової допомоги Золотоніський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що знаходиться за адресою : смт. Драбів, вул. Шевченка, 11, або за номером контакт-центру». Стаття була переглянута 13566 разів (станом на 22.11.2024). Відтак, вказані перегляди (потенційні клієнти) були здобуті виключно згідно інтелектуальних, часових, інших зусиль та ресурсів позивача при складанні статті. Тривалість порушення становить понад три роки (з 24.09.2021 по теперішній час це 1178 днів). Заявлений розмір компенсації становить 302800 грн. з кожного відповідача з розрахунку 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб : 3028 (прожитковий мінімум станом на 2024) х100=302800 грн. Ця сума буде ефективною, співрозмірною і стримуючою, спрямованою на відновлення порушених прав та є адекватною порушенню. Позивач обрав спосіб захисту порушеного права шляхом припинення опублікування статті через її видалення з сайту Драбівської селищної ради та стягнення компенсації за порушення авторського права за розміщення статті без надання дозволу. Відповідач Драбівська селищна рада не звертався до позивача за згодою для опублікування статті, використав статтю для отримання економічної та репутаційної переваги, що порушує економічний інтерес позивача через втрату клієнтів. Станом на 22.11.2024 стаття була переглянута 13566 разів, а також вона відсилала для отримання допомоги до Драбівського бюро правничої допомоги. Північний міжрегіональний центру з надання безоплатної правничої допомоги в особі відділу Драбівського бюро правничої допомоги є співвідповідачем так як від заступника відділу Драбівське бюро правової допомоги був отриманий лист адміністратором сайту, який не міг знати про плагіат статті. Саме Драбівське бюро правової допомоги не має статусу юридичної особи, а є підрозділом Північний міжрегіональний центру з надання безоплатної правничої допомоги. ПП «Метастудія» щороку здійснює розміщення веб-сайту Драбівської селищної ради та проводить його технічну підтримку. Володільцем облікового запису, який встановлює порядок і умови використання вебсайту є приватне підприємство «Метастудія». Саме через їх бездіяльність було розміщено плагіат на сайті, порядок і умови використання якого встановлюється підприємством. Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник Драбівської селищної ради в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що селищна рада має сайт на якому висвітлює всі важливі події та інформацію для громади, сайт має сторінку Драбівського бюро правової допомоги, за усною домовленістю вони розміщують на ній інформацію, яку просить розмістити Драбівське бюро правової допомоги. 20.09.2021 на їх електронну адресу надійшло прохання від заступника начальника відділу Драбівського бюро правової допомоги [PERSON] розмістити на сайті статтю під назвою «[INFO]». Уповноважена особа Драбівської селищної ради не уповноважена здійснювати перевірку авторства кожної статті, яка подається для оприлюднення на сайті. Розробник даного сайту є ПП «»Метастудія», яка розміщує сайт на власному веб-сервері (хостинг). Працівник селищної ради не міг знати, що автором статті «[INFO]» є позивач по справі. Вважає, що трирічний строк позовної давності закінчився 24.09.2024, так як стаття розміщена [INFO]. Позивач не звертався до них в порядку ст.56 Закону України «Про авторське право та суміжні права» з метою припинення порушень авторського права. 25.12.2024 дана стаття була видалена з сайту, через відсутність потреби у її розміщенні. Просить в позові до Драбівської селищної ради відмовити повністю. Представник Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представниця ПП «Метастудія» позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що не оспорює той факт, що стаття «[INFO]» є твором в розумінні Закону України «Про авторське право та суміжні права», а відтак її власник має право на захист своїх авторських прав. Проте, ПП «Метастудія» не порушувала авторських прав позивача та є неналежним відповідачем по справі. Вони лише надають послуги Драбівській селищній раді по інформатизації - розміщенню веб-сайту на власному веб-сервері (хостинг) та технічну підтримку відповідно до договору здійснює технічну підтримку сайту та його розміщення на серверах компанії, а Драбівська селищна рада є реєстрантом доменного імені сайту, і відповідно є власником сайту. 25.09.2024 сплив строк позовної давності для подачі позову, так як власник статті мав змогу відстежувати її появу на різних Інтернет-ресурсах. Заявлена сума до компенсації є завеликою та розцінюється як спосіб збагачення. Просила відмовити у позовних вимогах до ПП «Метастудія» повністю. Дослідивши позовну заяву та докази надані суду, вислухавши представників Драбівської селищної ради та ПП «Метастудія», суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що у відповідача Драбівської селищної ради є інтернет сторінка [INFO]. Відповідач Драбівська селищна рада визнає той факт, що на їх сайті [INFO] було розміщено статтю «[INFO]». З досліджених доказів та пояснень представника відповідача Драбівської селищної ради були встановлені наступні обставини розміщення даної статі. Сайт відповідача містить інтернет сторінку Драбівского бюро правової допомоги, на якій відповідач за усною домовленістю з Драбівським бюро правової допомоги розміщує необхідну інформацію, яку просять розмістити останні. Так в ході реалізації даних домовленостей до відповідача Драбівська селищна рада на електронну адресу [INFO] 20.09.2021 надійшов з електронної адреси [INFO] лист заступника начальника відділу Драбівське бюро правової допомоги [PERSON] з проханням опублікувати на сайті селищної ради статтю під назвою «[INFO]». Дана стаття була прикріплена до електронного листа у файлі форматом «DOC». З тексту прикріпленої статті, яка надана суду відповідачем, вбачається, що вона підписана заступником начальника відділу «Драбівське бюро правової допомоги» [PERSON] . Останній абзац статті вказує на те, що у разі виникнення додаткових питань просять читачів звертатися до Драбівського бюро правової допомоги Золотоніського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що знаходиться за адресою : смт. Драбів, вул. Шевченка, 11, або за телефоном контакт - центру. Дані обставини підтверджуються доданими до відзиву відповідача Драбівська селищна рада роздрукованим скріншотом сторінки електронної пошти Драбівської селищної ради та роздрукованою статтею, яка була надіслана до них електронною поштою. Прохання заступника начальника відділу «Драбівське бюро правової допомоги» [PERSON] було задоволено та відповідальною особою [PERSON] було розміщено 24.09.2021 дану статтю на сайті Драбівської селищної ради за посиланням [INFO]. Даний факт підтверджує як сам відповідач Драбівська селищна рада, так і відповідач ПП «Метастудія» у своїй довідці від 17.02.2025 № 12, як організація яка надає технічну підтримку сайту селищної ради. Також даною довідкою та поясненнями представника відповідача Драбівська селищна рада підтверджується той факт, що видалення даної статті відбулося 25.12.2024 адміністратором [PERSON] , начальником організаційно-кадрового відділу, яка є працівником Драбівської селищної ради. Також судом встановлено, що на юридичному інтернет-ресурсі «Протокол» за інтернет адресою [INFO] [INFO] була розміщена стаття «[INFO]», що підтверджується посиланням [INFO]. Автором вказаної статті значиться «адвокат [PERSON]». Шляхом співставлення тексту даної статті та статті яка була розміщена на сайті відповідача під тією ж назвою встановлено, що її зміст повністю збігається, крім останнього абзацу за яким пропонується звертатися за консультаціями по різним адресам. Згідно п.1 ч.1 ст.433 Цивільного кодексу України та п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 стаття «[INFO]», яка опублікована в інтернет виданні є об`єктом авторських прав, так як має ознаки оригінального інтелектуального творіння автора, який провів аналіз законодавства, описав власний досвід у його застосуванні та надав поради як краще діяти в тих чи інших життєвих випадках. Відповідно до ч.1 ст.435 Цивільного кодексу України первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого, автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). В даному випадку позивач надав докази, що саме ним була вперше опублікована стаття «[INFO]», де саме він зазначений автором статті, а отже позивач є суб`єктом авторського права на вказану статтю та саме йому належать особисті немайнові та майнові права інтелектуальної власності на твір, передбачені ст.438, 440 Цивільного кодексу України та ст.11, 12 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811. На час публікації статті в 2021 році діяв Закону України «Про авторське право і суміжні прав» від 23.12.1993 № 3792, який втратив чинність 01.01.2023 на підставі Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811, у пп.1 п.3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення, якого передбачено, що з дня набрання чинності цього закону застосовуються строки чинності авторського права, передбачені статтею 31 цього Закону, у випадках, коли строк чинності авторського права, що діяв до набрання чинності цим Законом, не закінчився до дня набрання чинності цим Законом. Ч.1, 2 ст.31 цього закону та ст.446 ЦК України передбачено, що авторське право на твір є чинним з моменту створення твору. Строк чинності майнових прав інтелектуальної власності на твір спливає через 70 років, що обчислюються з 1 січня року, наступного за роком смерті автора, крім випадків, передбачених частинами третьою - шостою цієї статті. Тобто, на даний час за позивачем, як автором статті зберігаються авторські права. Ч.1, 2 ст. 440 ЦК України передбачено, що до майнових прав інтелектуальної власності на твір відносяться 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 443 ЦК України визначено, що використання твору здійснюється виключно з дозволу суб`єкта авторського права або іншої уповноваженої на надання такого дозволу особи, крім випадків правомірного використання твору без такого дозволу, встановлених законом. При цьому жоден з відповідачів не надав суду доказів, того, що автор статті [PERSON] надавав будь кому з них право на використання його твору - статті «[INFO]». Згідно ч.1, п.1 ч.2 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 підставами для захисту особистих немайнових та/або майнових авторських і суміжних прав є будь-яке порушення, невизнання або оспорювання таких прав, а також створення загрози порушення таких прав. Порушенням особистих немайнових та/або майнових авторських і суміжних прав є, зокрема: 1) плагіат - це опублікування твору або його частини у незмінному або видозміненому вигляді, включаючи опублікування перекладу іншомовного твору або його частини, під іменем особи, яка не є автором цього твору. Ч.1 даного закону визначено поняття «опублікування» як поширення твору, фонограми, відеограми у будь-який спосіб розповсюдження або доведення до загального відома публіки. Отже, опублікування статті «[INFO]» на сайті відповідача Драбівська селищна рада у незмінному вигляді без дозволу її автора відповідно до вищевказаного закону є плагіатом і відповідно є підставою для захисту порушеного немайного та майнового права інтелектуальної власності позивача. Відповідно до ч.2, 3 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 позивач як автор статті має право звертатися за захистом авторського права та/або суміжних прав до суду з будь-якими вимогами, не забороненими законом, зокрема про: 3) припинення та/або заборону вчиняти дії, що порушують авторське право; 6) відшкодування збитків, завданих порушенням авторського права або суміжних прав, включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права або суміжних прав, або стягнення компенсації. Суд має право постановити рішення про: 4) стягнення компенсації (разового грошового стягнення), що визначається судом замість відшкодування збитків або стягнення доходу на розсуд суб`єкта авторського права та/або суб`єкта суміжних прав у розмірі від 2 до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або як фіксована подвоєна, а в разі умисного порушення - потроєна сума винагороди, яка була б сплачена за надання дозволу на використання об`єкта авторського права або об`єкта суміжних прав, з приводу якого виник спір; на вимогу осіб, передбачених у пунктах 2-5 частини першої цієї статті, - як фіксована подвоєна, а в разі умисного порушення - потроєна сума винагороди, яка була б сплачена за надання дозволу на використання відповідного об`єкта, з приводу якого виник спір. Розмір компенсації має бути ефективним, співрозмірним і стримуючим, спрямовуватися на відновлення порушених прав та застосовуватися таким чином, щоб уникнути створення перешкод законній діяльності користувача і водночас забезпечити захист від зловживань користувача. При визначенні розміру компенсації судом враховується тривалість та систематичність порушення, обсяг порушення (зокрема з урахуванням території його поширення), сфера господарювання та наміри порушника, вина та її форми, а також інші об`єктивні обставини; 5) припинення і заборону опублікування творів, якщо в ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права та/або суміжних прав або факт наявності дій, що створюють загрозу порушення таких прав. Позивач, звертаючись до суду з позовною завою про захист порушеного авторського права та стягнення компенсації просить суд зобов`язати кожного з відповідачів припинити порушення авторського права шляхом видалення статті з сайту Драбівської селищної ради, заборонити її подальшу публікацію та стягнути з кожного з відповідачів компенсацію за порушення авторського права у розмірі по 302800 гривень 00 копійок, з розрахунку по 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 грн. прожитковий мінімум на 2024 рік х 100). Відсилка у статті, розміщеній без його дозволу на звернення за консультацією до іншої особи свідчить, на думку позивача про потенційного доходу та клієнтів. Щодо суб`єкта відповідальності за порушення авторського права позивача суд зазначає наступне. Так, з копії договору про надання послуг від 08.04.2024 № 1076, вбачається, що ПП «Метастудія» та виконавчий комітет Драбівської селищної ради уклали договір за яким ПП «Метастудія» надає послуги інформатизації: розміщення веб-сайту [INFO] на власному веб-сервері (хостінг) та технічну підтримку терміном на 1 рік з 01.01.2024 по 31.12.2024. роль постачальника послуг хостингу у забезпеченні захисту авторських прав з використанням мережі Інтернет та його відповідальність передбачена ст. 57 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811, а саме постачальники послуг хостингу зобов`язані передбачати у договорах про надання послуг хостингу умови і правила, що забороняють замовникам послуг вчиняти дії з розміщення цифрового контенту з порушенням авторського права та/або суміжних прав третіх осіб, а також зобов`язують замовників послуг зазначати достовірну і коректну інформацію про себе, у тому числі свої контактні дані, а в разі їх зміни - невідкладно інформувати про це в порядку, визначеному законодавством. Постачальник послуг хостингу не несе перед замовником послуг хостингу відповідальності за наслідки вжиття заходів, передбачених статтею 56 цього Закону, за умови виконання вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Постачальник послуг хостингу не несе відповідальності за порушення авторського права та/або суміжних прав, за умови виконання вимог, передбачених статтею 56 цього Закону. В вищевказаному договорі про послуги хостингу не передбачено умови і правила, що забороняють замовникам послуг вчиняти дії з розміщення цифрового контенту з порушенням авторського права та/або суміжних прав третіх осіб, що підтвердила і представниця ПП «Метастудія» в судовому засіданні. Проте, аналіз статей вказаного закону свідчить, що те, що відносити щодо відповідальності у випадках порушення авторського права визначаються між надавачем послуг хостингу та замовником таких послуг, а також залежать від вчинених дій, передбачених ст.56 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 щодо припинення порушень авторського права після звернення до нього автора з вимогою про усунення порушень. Позивач вказує у позові що через бездіяльність відповідача ПП «Метастудія» було допущено розміщення плагіату на сайті, порядок і умови використання його встановлюється підприємством. Суд вважає, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами, те, що факт відсутності у договорі про надання послуг від 08.04.2024 № 1076 умов і правил, що забороняють замовникам послуг вчиняти дії з розміщення цифрового контенту з порушенням авторського права та/або суміжних прав третіх осіб призвело до порушень авторських прав позивача на вищезазначену статтю, оскільки така заборона випливає не виключно з договірних відносин, але й передбачено законодавством в цій сфері. Тобто, дотримання захисту авторських прав стосується всього кола осіб, які можуть вчинити відповідні дії. Крім того, відповідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, та/або отримувач послуг хостингу. В даному випадку доказів, що ПП «Метастудія» є власником веб-сайту немає, а також він не є отримувачем послуг хостингу, так як навпаки, є надавачом послуг хостингу. При цьому позивач не надав доказів та не зазначив в позовній заяві, що він звертався до відповідача ПП «Метастудія» в порядку ст.56 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811 з вимогою про припинення порушення авторського права та не отримав від них відмову у вжитті відповідних заходів. Відтак, суд вваж є, що доказів того, що ПП «Метастудія» порушила авторські права позивача не має, тому в позові до неї слід відмовити. З довідки ПП «Метастудія» від 17.02.2025 № 12 та пояснень представника Драбівської селищної ради вбачається, що адміністраторами сайту [INFO] є працівники селищної ради, які мають доступ до веб-сайту та які вчинили дії як з розміщення статті на сайті «[INFO]», так і її видалення з сайту. Відтак, відповідальність за дотримання авторських прав при розміщенні творів на своєму веб-сайті покладається на Драбівську селищну раду. Проте, обставини за яких була розміщена вказана стаття свідчать про те, що працівники добросовісно вважали, що авторство статті яку вони публікують належить саме ініціатору її розміщення - заступнику начальника відділу Драбівского бюро правової допомоги [PERSON]. Останній як встановлено вище направив електронного листа в ході співпраці з Драбівською селищною радою з проханням розмістити на їх веб-сайті статтю під назвою «[INFO]», була підписана ним, та в самій статті була відсилка про можливість детальної консультації по темі статті в установі де він займає керівну посаду - Драбівське бюро правової допомоги Золотоніського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або за телефоном контакт - центру. Позивач не навів доводів, які були підстави у Драбівської селищної ради недовіряти отриманій статті з зазначеним автором, та вживати заходів для пошуку іншого автора. Як зазначалося вище в Україні діє принцип презумпції авторства, тобто зазначивши звичайним способом себе автором статті [PERSON], тим самим підтвердив своє авторство на неї (ч.1 ст.435 ЦК України), що було достатньою підставою вважати саме його автором статті. Відтак суд вважає, що відповідач Драбівська селищна рада не може нести майнову відповідальність в даному випадку за розміщення статті автором якої є позивач, так як була введена в оману іншим відповідачем в особі його працівника. Суд вважає, що саме працівник Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги вчинив плагіат статті, автором якої є позивач, скористався усними домовленостями про співпрацю з відповідачем Драбівська селищна рада та їх довірою, так як тематика статті відповідала напрямку надаваних їх установою юридичних послуг, підписав своїм іменем статтю «[INFO]», направив її електронним листом іншому відповідачу з проханням опублікувати її на сайті Драбівської громади тим самим досяг бажаного результату з розміщення її на веб-сайті та поширення її необмеженому колу осіб за допомогою мережі Інтернет. Тому саме даний відповідач повинен нести відповідальність у виді сплати компенсації автору твору, права якого були порушені. Як вбачається з скріншоту статті, який надав позивач за час її розміщення вона переглянута була 13566 разів станом на 22.11.2024. Північний міжрегіональний центру з надання безоплатної правничої допомоги здійснює діяльність у сфері надання юридичних послуг, по піднятій тематиці у використаному твору, авторство якого належить позивачу, міг надавати консультації та закликав читачів звертатися саме до нього. Даний факт свідчить про те, що особи, які знайомилися з статтею і були зацікавлені у отриманні особистої консультації потенційно могли бути втраченими як клієнти автора статті. Проте, встановити кількість таких осіб неможливо, через відсутність достовірних даних про таких осіб, але сам факт протиправного використання статті з переадресацією на іншого автора та надавача консультацій, вже свідчить про негативний вплив на діяльність автора статі у виді потенційного зменшення клієнтів, а відтак і отримання доходів, так як автор статті є адвокатом. Даний факт, суд вважає таким, що необхідно врахувати при визначенні розміру компенсації для автора. Також суд враховує, що стаття з огляду на те, що була опублікована на веб-сайті окремої громади, розрахована переважно на осіб, які проживають в даній громаді, тобто спосіб поширення статті не був розрахований на користувачів з усієї держави, хоча такі і мали потенційний доступ до неї. Відсутність будь яких змін у статті при вчиненні плагіату свідчить про максимальне використання інтелектуальної праці позивача у власних цілях, та вказує на прямий умисел відповідача. Виходячи з даних обставин, тривалості публікації статті, та того, що за своєю суттю стаття була підготовлена для отримання прибутків від додаткових консультацій по її тематиці, суд вважає, що справедливим розміром компенсації автору статті за порушення його авторських прав буде сума у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 75700 гривень 00 копійок (25х3028 грн.). Щодо строків позовної давності, на які вказують Драбівська селищна рада та ПП «Метастудія», суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав. Відтак, до позовних вимог про припинення порушення авторського права шляхом видалення статті та заборони її подальшої публікації позовна давність не застосується. Рахувати позовну давність про стягнення компенсації суд вважає необхідно з часу вимоги про усунення порушень авторських прав, так як вона є похідною від факту, коли автор заявив про порушення своїх прав. Проте, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог до Драбівської селищної ради та ПП «Метастудія» з причин їх необґрунтованості, а тому в даному випадку строки позовної давності не впливають на вирішення спору. Щодо позовних вимог про видалення статті та заборони її подальшої публікації суд зазначає наступне. Як було встановлено судом та описано вище спірна стаття була видалена Драбівською селищною радою з їх веб-сайту 25.12.2024. Позивач на час розгляду справи від вимоги видалити статтю не відмовлявся та не подавав ніяких інших заяв з цього приводу. Таким чином, так як стаття на час розгляду була видалена ця вимога не може бути задоволена судом. При цьому судом враховано практику вказану в постанові ВС від 05.08.2024 у справі № 201/2548/24, провадження № 61-10536ск24, де зазначено, що у випадку, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то сторони у зв`язку з цим мають ряд процесуальних можливостей, які в даній справі, що розглядається судом, позивач не використав. Щодо вимоги про заборону подальшої публікації статті, то дана вимога не підлягає задоволенню, так як позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права. Спосіб захисту порушених прав повинен бути спрямований на їх реальне поновлення, а не на запобігання у майбутньому їх можливих порушень. Обраний спосіб захисту права, як заборона публікації буде ефективним у разі якщо існують реальні підстави вважати, що така публікація може бути вчинена чи відбувається (готування до друку, тиражування творів, тощо). Така заборона передбачена, зокрема, ст.278 Цивільного кодексу України. Так як на даний час стаття видалена з веб-сайту, доказів наміру відповідачами її подальшої публікації не має, а дотримання норми законодавства про авторське право є обов`язком кожного і без рішення суду, а тому в цій вимозі слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Ухвалою суду від 05.02.2025 позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Таким чином, так як суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог частково до відповідача Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги у сумі 75700 гривень 00 копійок, відповідно до вимог ч.1. ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру до задоволених вимог, суд вважає розподілити його наступним чином. З позивача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимоги немайнового характеру до кожного з відповідачів у розмірі 2906 грн. 88 коп. (3028х0,4х0,8х3 - згідно пп.2 п.1 ч.2 ст.4 та ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»), так як в задоволені даних вимог суд повністю відмовляє. При подачі позову за вимоги майнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у наступному розмірі - 7267 грн. 20 коп. (908400/100х0,8 - згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 та ч.3 ст.4, абз.3 ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір»). З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково на суму 75700 грн. (8,33 % від ціни позову), з позивача слід стягнути до державного бюджету судовий збір у сумі 6661 грн. 85 коп., а з відповідача Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги - 605 грн. 35 коп. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які заявлені ПП «Метастудія» у сумі 92500 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2-6 ст.137 ЦПК України За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ПП «Метастудія» надала суду наступні докази: договір про надання правничої допомоги від 13.02.2025 № 71, додаток № 1 до нього з визначеними розцінками юридичних послуг та гонорару адвоката за відмову судом у позові у сумі 50 тис. грн., акт № 1 до договору про надання правничої допомоги від 13.02.2025 № 71 від 02.04.2025, згідно якого станом на 02.04.2025 були отримані та оплачені послуги адвоката на суму 32 тис. грн., копії платіжних інструкцій № 5085 від 07.03.2025 на суму 6000 грн. та № 5100 від 27.03.2025 на суму 26 тис. грн., про оплату ПП «Метастудія» адвокату Щербаковій О.С. коштів по договору про надання правничої допомоги від 13.02.2025 № 71, рахунок адвоката Шербакової О.С. клієнту ПП «Метастудія» № 04/25 від 07.03.2025 на суму 32 тис. грн., рахунок адвоката Шербакової О.С. № 04/25 від 07.03.2025 на суму 32 тис. грн., рахунок адвоката Шербакової О.С. клієнту ПП «Метастудія» № 11/25 від 07.04.2025 на суму 50 тис. грн., рахунок адвоката Шербакової О.С. клієнту ПП «Метастудія» № 10/25 від 04.04.2025 на суму 10500 грн., опис робіт, здійсненим адвокатом Щербаковою О.С. станом на 07.04.2025. Позивач у відповідь на відзив заперечив проти стягнення з нього ПП «Метастудія» за професійну правничу допомогу, так як вважає їх безпідставними на необґрунтованими, послався на те, що згідно з чинним законодавством судові витрати можуть бути стягнуті лише у разі, якщо вони понесені у зв`язку з дійсно необхідними процесуальними діями, а їх розмір є обґрунтованим. У даному випадку, не надано таких доказів, що заявлені витрати були необхідними для захисту прав, а також не доведено їх обґрунтованість. Дана заява була зроблена до надання представником підтверджуючих доказів витрат на професійну правничу допомогу ПП «Метастудія». Проте, суд частково погоджується з позицією позивача, і вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню. Так, суд враховує складність справи, що спір про авторське право не є поширеною категорію справ у судах, та є складним за своєю суттю, так як кожен випадок порушення авторського права є унікальним та потребує більш ретельного аналізу щодо його правильного вирішення та захисту, має свої особливості у доказуванні, враховуючи специфіку способу його порушення, в даному випадку технічні особливості щодо даних, які стосуються роботи мережі Інтернет та його користувачів. Також суд враховує ціну позову, характер заявлених немайнових вимог та їх можливі наслідки задоволення для відповідача (сплата судового збору, можливі репутаційні втрати), те, що розгляд справи відбувся за одне судове засідання, узгоджений розмір гонорару з адвокатом у 50 тис. грн., обсяг виконаної роботи адвокатом. З урахуванням викладено, суд вважає, що справедливою та співмірною до складності спору буде розмір витрат на професійну правничу допомогу який становитиме 10 % від майнової вимоги до відповідача - 30280 грн. (302800/100х10) та 7000 грн. за немайнові вимоги, а всього 37280 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial