Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

24 жовтня 2024 року позивач [PERSON] , через представника - адвоката Пташинського О.А., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, із вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання батьківства (а. с. 2-6). В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнень, які надійшли 17 лютого 2025 року та передані працівниками суду 20 лютого 2025 року, зазначено, що 25 липня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] . До реєстрації шлюбу чоловік та жінка періодично підтримували стосунки з початку 2016 року, однак разом не проживали та на деякий час втратили зв`язок. Лише на початку 2023 року [PERSON] повідомила позивача про те, що він є біологічним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] , та побажала, щоб позивач визнав своє батьківство щодо дитини. Подружжя мало намір звернутися до відділу ДРАЦС з заявою щодо визнання позивача батьком дитини, однак через хворобу дружини не встигли оформити документи. [INFO] [PERSON] померла. 16 листопада 2023 року [PERSON] взята на первинний облік в Управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради зі статусом дитини-сироти. 18 грудня 2023 року розпорядженням Голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради за № 422-р, за результатами розгляду заяви [PERSON] , брата дитини, останньому передано під опіку дитину-сироту [PERSON] та визначено постійне місце проживання за місцем проживання опікуна: [ADDRESS] . Запис про батька [PERSON] у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини були записані за її вказівкою. 08 листопада 2023 року позивач отримав висновок експерта № 2232-МГ, яким встановлено, що позивач може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , з вірогідністю не менше 99,999 %, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв?язків. В процесі підготування позову до суду позивач не знайшов документального підтвердження родинного зв`язку між [PERSON] та померлою [PERSON] , як донькою та матір`ю, оскільки матір дитини помирає як [PERSON] , яка бере шлюб з [PERSON] з дошлюбним прізвищем [PERSON] . Відповідно змісту рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2001 року, [PERSON] 26 червня 1999 року уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Однак за вказаним рішенням даний шлюб було розірвано, та рішення щодо зміни прізвища дружини на дошлюбне ним не приймалося. В подальшому з`ясувалося, що ані після державної реєстрації шлюбу, ані після його розірвання за рішення суду [PERSON] не отримувала паспорт громадянина України на прізвище чоловіка « [PERSON] » та проживала з паспортом громадянина України на прізвище « [PERSON] ». Таким чином, при народження дитина [PERSON] була записана на прізвище матері, зазначене у паспорті громадянина України [PERSON] . Під час звернення до органів ДРАЦС з заявою про державну реєстрацію шлюбу з [PERSON] з`ясувалося, що наречена звернулася з недійсним паспортом, який підлягає заміні на шлюбне прізвище « [PERSON] », а тому в реєстрації шлюбу було відмовлено. Відповідно до інформації, зазначеній в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00047259295, 25 липня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 233 про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Зі змісту зазначеного витягу вбачається, що наречена є розлученою та її особу підтверджено паспортом громадянина України № [NUMBER] , орган, що його видав 1215, від 05 липня 2023 року. Таким чином, перед державною реєстрацію шлюбу з позивачем, мати неповнолітньої [PERSON] привела свої документи у відповідність до вимог чинного законодавства України, а отже змінила прізвище з « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] » та отримала паспорт громадянина України 05 липня 2023 року. Відповідно до відомостей, зазначених у вищевказаному витязі, наречена на час реєстрації шлюбу проживала в [ADDRESS] . В свою чергу дитина [PERSON] також зареєстрована та проживає за даною адресою. Тому, прохає суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , а також визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] із внесенням змін у відповідний актовий запис № 764 від 25 липня 2017 року, зроблений Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження [INFO] [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [INFO] » на « [INFO] » та видати нове Свідоцтво про народження. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 грудня 2024 року (а. с. 29), копія якої надіслана учасника справи 29 жовтня 2024 року за вихідним № 26346/24-вих/2/204/3995/24 (а. с. 30). 30 січня 2025 року протокольною ухвалою суду було замінено третю особу Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради на Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, крім того було залучено до справи в якості третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав задовольнити. Додатково пояснив, що він з дитиною періодично мешкали разом, але були сумніви, що дитина його, крім того не було фінансів оформити документи на дитину, оскільки у його дружини, матері дитини, були проблеми із здоров`ям і всі гроші витрачалися на неї. У судовому засіданні представник позивача - Пташинський О.А. , позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав задовольнити, пояснення надав аналогічні тексу позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Додатково пояснив, що у батька з дітьми гарні відносини та [PERSON] розуміє, що позивач є її батьком, а він - її братом. У судове засідання представниця третьої Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради не з`явилася, надала заяву про розгляд справи її відсутності, в якій прохала про прийняти рішення в інтересах дитини (а. с. 97). У судове засідання представниця третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явилася, надала заяву про розгляд справи її відсутності, в якій прохала прийняти рішення згідно чинного законодавства (а. с. 85). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 217, прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с. 73-74 та на звороті). 15 травня 2001 року шлюб, зареєстрований 26 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 217, - розірвано (а. с. 23). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , відомості про батька були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України на підставі заяви матері [PERSON] від 25 липня 2017 року № 75/14.6-38 (а. с. 71-72). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 липня 2023 року вбачається, що 25 липня 2023 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 233 та після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] Крім того, із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с. 24-25 та на звороті), який зареєстрований 25 липня 2023 року, актовий запис № 233, вбачається та підтверджується, що прізвище [PERSON] , [INFO] , до реєстрації шлюбу було « [PERSON] » та відомості про наречену були внесені на підставі паспорта громадянина України, який виданий 05 липня 2023 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 жовтня 2023 року (а. с. 16). Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги [PERSON] щодо встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки обставини, на які він посилається в своєму позові, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, наданими доказами достовірно підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , через що вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , через що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] , [INFO] , про визнання останнього батьком [PERSON] , [INFO] , із внесенням змін у відповідний актовий запис про народження, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ід 25 липня 2017 року, [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 14). 25 липня 2023 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 233, остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 15), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 липня 2023 року. З копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 жовтня 2023 року убачається, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла (а. с. 16). Відповідно до повідомлення про первинний облік від 18 грудня 2023 року № 03/17-3463, [PERSON] , [INFO] , має статус дитини-сироти та взята на первинний облік в Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради 16 листопада 2023 року (а. с. 17). Розпорядженням Голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 422-р від 18 грудня 2023 року, встановлено опіку, призначено [PERSON] опікуном дитини-сироти [PERSON] , визначено та закріплено місце проживання останньої з опікуном за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18 та на звороті). Довідкою № 2555 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 березня 2024 року, підтверджується, що [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19). Висновком судово-медичної експертизи № 2232-МГ від 25 жовтня 2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] , [INFO] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а. с. 20-22). У судовому засіданні малолітня дитина [PERSON] , у присутності педагога Мороз Л.В. та психолога Ікол К.В. , розповіла, що вчиться у першому класі, проживає разом з бабусею та двома братами, до школи її водить брат, а тато [PERSON] приїжджає до них і вони разом грають на майданчику, також їздять до магазину. Вказала, що хоче, щоб тато жив разом з ними. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Приписами ч. 2 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Нормою ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому, приписами ч. ч. 3,4 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Отже, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При цьому, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial