Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що спільне подружнє життя з дружиною не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, на протязі трьох років часто виникали сварки, як наслідок вони припинили шлюбні відносини. Зазначає, що він із сином переїхав на постійне місце проживання у село Мавковичі Львівського району Львівської області, а відповідачка залишилася проживати на ТОТ у м. Мелітополь Запорізької області, понад три роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактично стали один для одного чужими людьми. Подальше збереження сім`ї з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам, вони обоє досягли усної домовленості, про те, що їх син буде проживати з ним, просив розірвати шлюб. Згідно акту Городоцької міської ради від 28.01.2025 [PERSON] з сином [PERSON] фактично проживають в [ADDRESS] (а.с.11), що підтверджується довідками Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1312-7002008415 від 19.05.2022 та №1312-5002274914 від 26.10.2022 (а.с.12-13) Ухвалою судді від 04.02.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, 10.02.2025 подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.21). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була своєчасно і належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб сайті Городоцького районного суду Львівської області, причини її неявки суду не відомі, відзиву не подавала (а.с.21,25). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. За таких обставинах суд визнає неявку відповідачки неповажною та розглядає справу за її відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученої до справи копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та копії свідоцтва про народження (а.с.9-10) видно, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 532, в шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] , через розбіжності у поглядах на шлюб та сім`ю, сімейні відносини між ними зіпсувались, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо майна, а також стосовно місця проживання сина немає. Позивач, як убачається із змісту позову просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї з відповідачкою неможливе та суперечить його інтересам. Вони із сином [PERSON] переїхали на постійне місце проживання у [ADDRESS] , а відповідачка залишилася проживати на ТОТ у м. Мелітополь Запорізької області, що підтверджується актом Городоцької міської ради від 28.01.2025, довідками Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1312-7002008415 від 19.05.2022 та №1312-5002274914 від 26.10.2022. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивача до збереження шлюбу порушуватиме його права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору стягує з відповідачки на користь позивача 1211 грн. 20 коп. судового збору (а.с.3).

Outcome: approved