Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце народження село Грушівка, Апостолівський район Дніпропетровська область, малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Енергодар, Запорізька область, які проживають за адресою: [ADDRESS] , встановити над ними опіку та стягнути аліменти з відповідачів. В обґрунтування позову посилається на те, що він [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] та племінниками [PERSON] , [INFO] , місце народження село Грушівка, Апостолівський район Дніпропетровська область, [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Енергодар, Запорізька область. Згідно свідоцтва про народження дітей батьками записані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей [PERSON] , з 2017 року проживає окремо, з дітьми відносин не підтримує, матеріальної допомоги не надавав та не надає, аліменти на дітей не сплачує. Відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 року з відповідача [PERSON] , були стягнуті аліменти на користь матері. 15.10.2020 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано. У зв`язку з тим, що мати дітей відповідач по справі [PERSON] покинула дітей та виїхала, залишивши малолітніх дітей без батьківського піклування, служба у справах дітей Грушівської сільської ради на підставі Наказ № 07 від 01.05.2024 року діти були передані на тимчасове влаштування до їхньої родини, до встановлення дітям статусу та прийняття рішення про влаштування дітей до сімейних форм виховання. Відповідач [PERSON] , являється батьком дітей, але він їх покинув, разом з ними не проживав значний період часу, взагалі не піклувався про своїх дітей. Особисто через нотаріуса подав заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей, та встановлення над ними опіки. Так як мати покинула своїх дітей і вони на теперішній час залишились без батьківського піклування. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з ним, та його дружиною [PERSON] , перебувають на його утриманні, участь у вихованні дітей та матеріальному забезпечені приймають тільки вони особисто. Батьки ігнорують спілкування з дітьми. На теперішній час діти забезпечені всім необхідним, умови проживання та утримання відповідають всім нормам. Відповідний акт був складений службою у справах дітей № 21 від 01.05.2024 р. Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, в разі неявки відповідачів не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавали. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів, з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку. Повноважний представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; Постановою ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 розяснено, що ухилиння батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навячання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Згідно ст..ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утримані. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою : [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] та племінниками [PERSON] , [INFO] , місце народження село Грушівка, Апостолівський район Дніпропетровська область, [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Енергодар, Запорізька область. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , народився [INFO] , серія [NUMBER] від 02.06.2016 року, видане Грушівською сільською радою Апостолівського района Дніпропетровської області батьками записані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , народилась [INFO] , серія [NUMBER] від 28.05.2020 року, видане Апостолівським районним відділом ДРАЦС Південо - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) - батьками записані відповідачі. У зв`язку з тим, що мати дітей відповідач по справі [PERSON] покинула дітей та виїхала, залишивши малолітніх дітей без батьківського піклування, служба у справах дітей Грушівської сільської ради на підставі Наказ № 07 від 01.05.2024 року діти були передані на тимчасове влаштування до родини позивача [PERSON] до встановлення дітям статусу та прийняття рішення про влаштування дітей до сімейних форм виховання. Згідно заяви [PERSON] оформленої нотаріально про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей, та встановлення над ними опіки. Так як мати покинула своїх дітей і вони на теперішній час залишились без батьківського піклування. Відповідно до акту обстеження умов проживання складений службою у справах дітей № 21 від 01.05.2024 р., діти забезпечені всім необхідним, умови проживання та утримання відповідають всім нормам. Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Грушівської сільської ради, органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вважає доцільним позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей, та не заперечує щодо призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 р., записано: «Дитина, якщо це можливо повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» від 20.04.2001 р. № 2402 « Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до відомості з державного реєстру нарахованого доходу [PERSON] працює в ГУНП в Дніпропетровській області, отримує заробітну плату. За висновком про стан здоров`я, здоровий, на обліку лікаря психіатора та нарколога не перебуває. Відповідно до витягу МВС України, виданий [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавленні батьківського піклування. Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Крім того, відповідно до абз. 7 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька ( ст. 183 СК ) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідачі не виконують покладених на них ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того відповідачі не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дітей. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітніх дітей, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами у розмірі 2422,40 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved