Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] 29.11.2024 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають дитину- [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Рішенням суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь відповідача у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу). 11.05.2021 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. З моменту відкриття виконавчого провадження з*явився борг у розмірі 324\~995,76 грн., оскільки не був повідомлений належним чином про вікриття виконавчого провадження. Пізніше державним виконавцем було накладено арешт на банківський рахунок. Таким чином довідався про борг, виконавче провадження та судове рішення щодо утримання аліментів. Зазначає, що у нього змінився сімейний стан: згодом одружився з [PERSON] . Наразі проживають разом. [PERSON] є військовослужбовцем і працює у ВЧ [NUMBER] . В ході виконання службових доручень отримав поранення і наразі має інвалідність 3 групи, що підтверджується випискою МСЕК №259048 від 13.07.2023 року. [PERSON] витратив на реабілітацію та амуніцію після останнього поранення близько 400\~000 грн. Ці витрати він ніс самостійно. Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності чи користуванні у [PERSON] відсутне будь-яке нерухоме майно, речові права які підлягають державній реєстрації. Таким чином, на теперішній час сімейний стан та стан здоров*я [PERSON] істотно знінився, що є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини.Також у нього змінився матеріальний стан у зв*язку з необхідністю нести додаткові витрати на забезпечення себе амуніцією, а також на забезпечення своєї дружини. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини, які стягуються з [PERSON] до 10\~000 грн. на місяць на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття та частково звільнити від сплати заборгованості у розмірі 324\~995,76, яка виникла після відкриття виконавчого провадження №65343498. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська справу передано на розгляд Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою судді від 03.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 11.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] . В задоволення позову просить відмовити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки- [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 травня 2020 року і до досягнення донькою повноліття. Згідно з повідомленням Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Одеса) від 18.10.2024 року на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №65343498 з примусового виконання судового наказу №205/9872/2020, виданого 01.04.2021 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 14.12.2020 року і до повноліття дитини. На момент відкриття виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №65343498 становила 14364,25 грн. Станом на 30.09.2024 року сукупна заборгованість відповідних платежів зі сплати аліментів становить 324995,76 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.16-17). Заборгованість по аліментам станом на 31.01.2025 року становить 186271,89 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. Відповідно до ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХI (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межаї своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов*язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов*язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст..ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв*язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з*ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров*я сторін і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач надав Довідку військово-лікарської комісії від 25.03.2023 року та Довідку МСЕК від 13.07.2023 року (а.с.14-15), відповідно до якої йому встановлено 3 групу інвалідності з 15.05.2023 року до 01.06.2024 року. Травма пов*язана із захистом Батьківщини. Дата чергового огляду-15.05.2024 року. Станом на час розгляду справи інших доказів щодо стану здоров*я з боку позивача надано не було. Також позивачем не надано жодних доказів щодо зміни сімейного та матеріального стану. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв*язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У позові позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він повторно одружився і має сім*ю, що істотно вплинуло на його матеріальний стан, що і є підставою для часткового звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла в рамках виконавчого провадження. Приймаючи до уваги, що позивач не надав належних та допустимих доказів та не довів суду наявність тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку про відсутність також правових підстав для задоволення позову і в цій частині. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв*язку з відмовою в позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed