Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (далі - ТОВ «Інвестбудгаличина») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» №1Т від 01.01.2016 затверджено Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ). Відповідачем проігноровано як публічні пропозиції, так і індивідуальні звернення ТОВ «Інвестбудгаличина» щодо укладення Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] ». У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, у останнього утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 10295,85 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище заборгованість та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. 25.11.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 29.04.2025 постановлено ухвалу про відмову в прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «Інвестбудгаличина`про стягненння незаконно нарахованих та надлишково сплачених коштів у сумі 5855,52 грн. 06.01.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що 15.03.2016 між ним, ТОВ «Фірма Діброва» та ТОВ «Інвестбудгаличина» підписано акт допуску та розподілу відповідальності № 104, відповідно до якого він зобов`язався укласти відповідні договори з балансоутримувачем будинку щодо компенсації витрат на утримання будівлі та обслуговування місць спільного користування, а також з метою компенсації вартості комунальних послуг. 15.03.2016 між ним та ТОВ «Інвестбудгаличина» укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №105, яким погодили тариф за надані послуги становить 5,09 грн. за 1 кв.м. Однак, без жодної правової підстави, за період з березня 2018 року до червня 2023 року позивачем надавалися рахунки на сплату за утримання будинку з тарифом 9 грн. Відповідно до довідки про розмір заборгованості, наданої позивачем, незрозуміло звідки виникла заборгованість у розмірі 10835, 41 грн. Також з довідки вбачається, що за період з 01.11.2021 по 15.11.2024 позивачем нараховано 14664,17 грн., а ним сплачено 16363,15 грн., тобто сплачена ним сума є більшою, ніж нарахована позивачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності до 21.06.2024 належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.11.2024 №402275228. 21.01.2015 між ТОВ «Фірма Діброва» та ТОВ «Інвестбудгаличина» укладено договір про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] та підписано акт приймання-передачі будинку з балансу ТОВ «Фірма Діброва» на баланс ТОВ «Інвестбудгаличина». Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» №1Т від 01.01.2016 затверджено Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ) (далі - Типовий договір). Відповідно до змісту преамбули Типового договору він укладається шляхом надання повної й безумовної згоди (акцепту) споживача на його укладення в повному обсязі, без підпису письмового примірника Договору Сторонами. Договір має юридичну силу відповідно до ст.ст. 633, 641, 642 Цивільного кодексу України і є рівносильним Договору підписаного Сторонами. Укладаючи цей договір Споживач автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям положень цього договору та всіх додатків, які є невід`ємною частиною договору. Якщо споживач не згодний з умовами договору, він не має права користуватися послугами. За згодою сторін цей Договір може бути укладений в письмовій формі в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін. Відповідно до п. 2.2. Типового договору згідно даного договору Споживач доручає Управляючій компанії виконувати функції по управлінню житловим комплексом (житловим будинком, спорудами та прибудинковою територією) та забезпечувати належну його експлуатацію, відповідно до положень чинного законодавства, умов даного Договору та додатків до нього, а також доручає здійснювати сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання Споживачем комунальних послуг, визначених Договором (далі - послуги), шляхом укладання окремих договорів із виконавцями/виробниками цих послуг, отримання від Споживача коштів компенсації (відшкодування) їх вартості та перерахування отриманих коштів виконавцям/виробникам послуг. Споживач приймає надані відповідно даного Договору послуги та своєчасно їх оплачує відповідно до діючих тарифів, та умов Договору (ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 6 ч.1 п. 2 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 627, 628 ЦК України). Відповідно до п. 2.3. Типового договору вартість послуг, що сплачуються за Договором складається з відшкодування витрат Управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території, в розмірі визначеному встановленим Законом порядком за 1 м. кв. загальної площі, та додаткових платежів за зовнішню охорону території та розрахунків за послуги консьєржів для здійснення охорони під`їздів, інших додаткових послуг мешканцям будинку, понесених відповідно до даного Договору та Додатку № 1 (Положення) (п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затв. постановою КМУ від 01.06.2011 р. № 869, ст. 627, 628 ЦК України). Відповідно до п. 3.1.1. Типового договору управляюча компанія зобов`язана виконувати комплекс робіт з утримання Будинку і прибудинкової території згідно з вимогами Правил користування і Правил утримання (п.1.5 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, положення Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (затв. постановою КМУ від 20 травня 2009 р. № 529). Відповідно до п. 3.1.4. Типового договору управляюча компанія зобов`язана повідомляти Споживача про зміну діючих розцінок (тарифів) на відповідні послуги за 15 днів до початку їх застосування, але не пізніше дня початку їх застосування. Повідомлення Споживача про зміну діючих розцінок (тарифів) вважається таким, що здійснене належним чином, якщо таке повідомлення не пізніше дня затвердження встановленим порядком відповідних розцінок, було розміщено на дошці для оголошень, розташованій у відведеному для цього місці на вході до Будинку, або на сайті Управляючої компанії в мережі Інтернет (ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно положень Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (затв. постановою КМУ від 20 травня 2009 р. № 529), та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затв. постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630). Розділ 9 Типового договору перелічує додатки до договору, серед яких: Додаток 1 - «Положення про правила користування житловим приміщеннями, що розташовані в житловому будинку»; Додаток 2 - «Перелік послуг, які надаються Управляючою компанією з утримання будинку та прибудинкової території»; Додаток 3 - «Вартість тарифу та порядок оплати послуг»; Додаток - 4 «Структура, періодичність та строк надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової територій»; Додаток 5 - «Надання додаткових послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій». 15.03.2016 між ТОВ «Інвестбудгаличина» та відповідачем укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отримання комунальних № 105, відповідно до умов якого сторони погодили, що до затвердження органами місцевого самоврядування або іншим вповноваженим органом рішення (розпорядження) про погодження управляючій компанії тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, діє наступний тариф з утримання квартири становить 5,09 грн. за 1 кв.м. (п. 1.2. додатку №3 до Договору № 105 від 15.03.2016). Відповідно до п. 3.1. додатку №3 до Договору №105 від 15.03.2016 у разі зміни вартості послуг управляюча компанія, не менше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до введення їх в дію, повинна повідомити про це споживача. Відповідно до розрахунку позивача за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2021 по 15.11.2024 заборгованість за спожиті комунальні послуги складає 10295,85 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Так, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Постановою КМУ від 05 вересня 2018 року №712 затверджено правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - Правила) . Вказані Правила визначають порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір управління), укладеного відповідно до Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «;Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 9 Правил, послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 190 від 27 липня 2018 року затверджено обов`язковий перелік робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Згідно переліку до таких робіт (послуг) відноситься: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. Технічне обслуговування ліфтів. Обслуговування систем диспетчеризації. Обслуговування димових та вентиляційних каналів. Технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності). Поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), та іншого спільного майна багатоквартирного будинку. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. Поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності). Прибирання прибудинкової території. Прибирання приміщень загального користування (у тому числі допоміжних). Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами. Дератизація. Дезінсекція. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Водночас, позивач не довів належними та допустимими доказами те, що будинок [ADDRESS] , знаходиться на балансі ТОВ «Інвестбудгаличина», оскільки матеріали цивільної справи містять докази про те, що ТОВ «Інвестбудгаличина» прийняла на баланс житловий будинок [ADDRESS] . Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він надає житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Надані позивачем документи на підтвердження надання послуг в будинку [ADDRESS] жодним чином не свідчать про надання відповідних послуг в будинку [ADDRESS] . Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» від 01.01.2016 №1Т затверджено Типовий договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] » ( [ADDRESS] ), який в подальшому було розміщено на дошці оголошень в кожному з під`їздів житлового комплексу « [INFO] ». Разом з тим, до суду не надано доказів такого розміщення та повідомлення споживачів про затвердження такого типового договору та про зміну діючих розцінок (тарифів) на відповідні послуги. Позивач зазначив, що відповідачем проігноровано як публічні пропозиції, так і індивідуальні звернення ТОВ «Інвестбудгаличина» щодо укладення Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг у житловому комплексі « [INFO] », хоча 15.03.2016 між ТОВ «Інвестбудгаличина» та відповідачем укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отримання комунальних послуг № 105, відповідно до умов якого сторони погодили, що до затвердження органами місцевого самоврядування або іншим вповноваженим органом рішення (розпорядження) про погодження управляючій компанії тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, діє наступний тариф з утримання квартири становить 5,09 грн. за 1 кв.м. Суду не надані додатки до Типового договору, які визначають вартість тарифу та порядок оплати послуг, за яким нараховувалась вартість послуг для відповідача у іншому розмірі, ніж було погоджено між ними. З долучених до матеріалів справи документів неможливо встановити, виходячи з якої ціни (тарифу) на житлово-комунальні послуги, позивачем розраховувалась заборгованість з наданих послуг. Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували розмір заборгованості відповідача, оскільки зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості, неможливо встановити походження заборгованості у розмірі 10835,41 грн. станом на листопад 2021 року. Сам по собі розрахунок заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за відсутності доказів щодо погодження та затвердження ціни надання таких послуг, а відтак і наявності підстав для здійснення позивачем відповідних нарахувань у певному розмірі, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, такі розрахунки не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Крім того, судом встановлено, про що також доречно зазначено відповідачем, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 01.11.2021 по червень 2023 року позивачем було нараховано 14667,17 грн., а відповідачем сплачено 16363,15 грн., що свідчить про те, що відповідачем була сплачена сума більше ніж йому було нараховано. Отже, сторона по справі зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази учасники справи надають самостійно або за допомогою суду. Звертаючись з позовною заявою, позивач просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та після надходження відзиву на позов не подав до суду відповіді на відзив із доказами необґрунтованості заперечень на позов, а отже позивач усвідомлював ризики, що справа буде розглянута за наявними матеріалами. Слід звернути увагу на те, що виходячи із системного аналізу наведених вимог закону, правовідносини між управителем багатоквартирного будинку та співвласниками багатоквартирного будинку, на підставі яких управителем надаються послуги з утримання багатоквартирного будинку, є договірними. Разом із тим, позивачем у даній справі не доведено наявність правовідносин між управителем багатоквартирного будинку та співвласниками багатоквартирного будинку, на підставі яких управителем надаються послуги з утримання багатоквартирного будинку, а також не надано доказів затвердження тарифів та вартості послуг управителя, на підставі яких позивачем мало б здійснюватися нарахування заборгованості за утримання будинку, в тому числі кватири, яка належить відповідачу. При цьому, всі інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позовну відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed