Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

30 січня 2025 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності належить 1/2 частини квартири [ADDRESS] . 1/4 частка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, ще 1/4 придбана ним на прилюдних торгах. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до держаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 38/2024. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки на спадкове майно 1/4 частку квартири [ADDRESS] , накладено арешт. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, однак вона не має змоги оформити право власності на спадкове майно, а тому вимушена звернутись до суду із даним позовом в якому просить: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування та звільнити з під арешту з 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено суддю Мачуського О.М.. Ухвалою судді\~Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 31 січня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 11 лютого 2025 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що визнає позовні вимоги [PERSON] та просить їх задовольнити. Також просив витребувати у приватного нотаріуса Шевцової Н.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та заборон для встановлення факту накладення арешту на спірне майно. 11 лютого 2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що визнає позовні вимоги [PERSON] та просить їх задовольнити в повному обсязі.. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецової Надії Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи №38/2024, заведеної щодо майна [PERSON] , [INFO] , який 21 квітня 2024 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат Кулик І.Я. в судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, натомість подали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі та зазначили, що визнають позовні вимоги та просять їх задовольнити. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Н.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності виданого 14.12.2007 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, на підставі розпорядження (наказу) від 14.12.2007 року № 3/895-07, посвідчено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , дійсно на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2025 року № 1148856, 03.03.2008 року на підставі вищезазначеного свідоцтва, за: [PERSON] , частка власності: 1/4; [PERSON] , частка власності: 1/4; [PERSON] , частка власності: 1/4; [PERSON] , частка власності: 1/4, зареєстровано право власності на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22354849. Згідно зі свідоцтвом від 02 серпня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 2046, а підставі акту про проведені прилюдні торги, затвердженого 01.08.2013 року, [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з 1/4 квартири [ADDRESS] , що раніше належало [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 14 грудня 2007 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 14 грудня 2007 року № 3/895-07. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.02.2025 року, на підставі вищезазначеного свідоцтва, 02.08.2013 року право власності на 1/4 частку квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . В Єдиному\~реєстрі заборони\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~1/4\~частка квартири,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що раніше\~належала [PERSON] \~та яку\~ [PERSON] придбав з\~прилюдних торгів,\~наявний запис\~про обтяження\~1997260\~від 10.11.2009\~року,\~внесений державним\~реєстратором \~приватним нотаріусом\~ Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Вдовіною\~Л.Л.,\~вид обтяження:\~арешт нерухомого\~майна;\~документи,\~подані для\~державної реєстрації:\~Ухвала суду,\~серія та\~номер:\~2-6467/2009,\~виданий 28.10.2009,\~видавник:\~Малиновський районний\~суд м.Одеси,\~суддя Савинська\~І.О.;\~Підстава внесення\~запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4717032 від 02.08.2013 16:16:52, приватний нотаріус Вдовіна Ліана Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2024 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . 03 червня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., заведена спадкова справа № 38/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Судом досліджено копію даної спадкової справи та встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, та дочка [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь дружини померлого. 25 листопада 2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або. арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що 1/4 частина спірної квартири, що раніше належала [PERSON] та яку [PERSON] придбав з прилюдних торгів, є арештованою. Також нотаріусом зазначено, що згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог\~ст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.18. та 4.20. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Враховуючи, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. від 25.11.2024 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту на частці спадкового нерухомого майна, то остання набула право на звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Положеннями частин 1, 2 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, частинами 7, 9, 10 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи; у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Судом встановлено, що наявна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна заборона арешт нерухомого майна 1/4 частка квартири, за адресою: [ADDRESS] , накладена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2009 року у справі 2-6467/2009. Ухвалюючи рішення від 03.12.2009 року по справі № 2-6467/2009, судом не було вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2009 року. Водночас, в рамках виконавчого провадження, з прилюдних торгів було реалізовано арештовану ухвалою суду від 28.10.2009 року, 1/4 частку спірної квартири, що належала боржнику [PERSON] .. Право власності на дану частку квартири зареєстровано за [PERSON] .. На даний час наявність обтяження у вигляді арешту спірного майна перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, [PERSON] , який помер [INFO] , та його спадкоємець [PERSON] не були учасником справи № 2-6467/2009, а тому в силу вимог ст. 158 ЦПК України, остання позбавлена можливості звернутися до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи, підстави для арешту 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , яку спадкодавець [PERSON] , придбав з прилюдних торгів, відсутні. При цьому, подальше існування такого обтяження (арешту) перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкування - отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] у відповідності до вимог ст. 1297,1298 ЦК України, а тому ефективним способом захисту порушених прав позивача є зняття арешту за спадкового майна 1/4 частки квартири [ADDRESS] (номер запису в реєстрі обтяження 1997260 від 10.11.2009 року). Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить з такого. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України 30.05.2008\~№7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» звернуто увагу судів на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23). Згідно положень п.п. 4.20 п. 4 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту. Як встановлено судом, єдиною підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину позивачу є наявність накладеного на спадкове майно обтяження у вигляді арешту. При цьому, в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2024 року зазначено про затримання видачі свідоцтва про право на спадщину, до зняття арешту. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо передчасності позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, оскільки після скасування такого виду обтяження як арешт 1/4 частки квартири, за адресою: [ADDRESS] , приватний нотаріус, у встановленому законом порядку, має право видати позивачу свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом. Отже, в цій частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частку спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх передчасністю. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилалися сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування та звільнення майна з-під арешту, підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial