Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

28\~березня 2025\~року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Мих В.О. , яка діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 07 листопада 2024 року. В позові зазначено, що 20.10.2023 року між ТОВ "Мілоан" та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 100227226, відповідно до умов відповідачу було надано грошові кошти у сумі 5000 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит, та сплатити проценти за користування ним в порядку і строки, визначені договором. Умови договору відповідач не виконував. 28.02.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал» уклали договір факторингу № 105-МЛ/Т, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "Мілоан", включно і до [PERSON] за договором №100227226 від 20.10.2023 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем за договором про споживчий кредит становить: 14326,80 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн; заборгованість за відсотками 10326,80 грн, яку позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановолено, що 20 жовтня 2023 року, у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №100227226, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 5000 грн., строком на 105 днів. За п.1.4 Договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.11.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.02.2024 року (останнього дня строку кредитування). Також за умовами договору відповідач зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% в день від фактичного залишку кредиту протягом пільгового періоду (15 днів) та 3% в день від фактичного залишку кредиту протягом поточного періоду (90 днів) (а.с.11-22). Вказаний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 765538 ( а.с.25). Також відповідачем того ж дня було підписано анкету-заяву на кредит №100227226, у якій зазначено послідовність дій відповідача щодо укладання кредитного договору, заяву на отримання кредиту №100227226 та Графік платежів за договором про споживчий кредит №100227226 від 20.10.2023 року, у яких визначенні основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію за Договором (а.с.22-27). ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн, за договором 100227226 на картку MASTERCARD [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення 74788601 від 20.10.2023 року ( а.с.28). У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем зобов`язань\~за кредитним\~договором виникла\~заборгованість яка\~згідно наданого\~позивачем розрахунку\~станом на\~день формування\~позовної заяви\~становить 14326,8\~грн,\~з яких:\~4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10326,8 грн заборгованість за відсотками ( а.с.32). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. 28\~лютого 2024\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~"Кредит\~-Капітал»\~було укладено\~договір відступлення\~прав вимоги\~№ 105-МЛ/Т,\~відповідно до\~якого відбулося\~відступлення права\~вимоги за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі і\~за договором\~про споживчий\~кредит№\~100227226\~від 20.10.2023\~року,\~укладеним з відповідачем. У зв`язку із вказаним право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача ( а.с.33-47). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Щодо спору між сторонами інше не встановлено ні переліченими вище договорами, ні законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Частина 1 ст. 205 ЦК України приписує, що правочин може вчинятися в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ст. 12 згаданого в попередньому абзаці Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача \~до\~відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача нарахована заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14326,8 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved