Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

23 січня 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 28 квітня 2021 року між ТОВ «Будинок комфорту» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210428061 у порядку визначеному ЦК України та ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору оренди орендодавець надав орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (тип товару: смартфон; модель товару: Smart/tel Xiaomi Redmi 9 3/32GB Ocean Green) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Також, відповідно до умов договору оренди сторонами погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 779,00 грн, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці складатиме 18696,00 грн. Сплата орендної плати у розмірі 779,00 грн (в тому числі ПДВ 129,83 грн.) здійснюється орендарем до 28-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 28.04.2023 року. Орендар в свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 28.05.2021 року за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. 03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (після перейменування ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок комфорту» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу №1144210428061 (станом на дату відступлення права вимоги) складала 28 044,00 грн. Таким чином, позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за договором оренди по відношенню до відповідача. Орендар на користь позивача жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість, яка не оспорюється орендарем, за договором №1144210428061 від 28.04.2021року становить 46740 грн, з яких: заборгованість за простроченими орендними платежами - 18696 грн, заборгованість за пенею за договором - 9348 грн, заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована позивачем - 18696 грн. Просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за договором оренди з правом викупу №1144210428061 від 28 квітня 2021 року у розмірі 46740 грн та судові витрати пов`язані з розглядом позовної заяви. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами Локачинського районного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року та 27 березня 2025 року розгляд справи було відкладено, востаннє на 30 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача у судові засідання та відсутністю відомостей про вручення їй повідомлень про дату, час і місце судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 70 на звороті). До позовної заяви представник позивача долучила клопотання, у якому просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 54). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки (а .с. 74, 75). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» та [PERSON] укладено договір № 1144210428061 оренди майна з правом викупу (далі - договір оренди) (а.с. 12) в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором D208, що підтверджується довідкою вих: б/н від 12.06.2023 року про послідовність дій ТОВ «Будинок комфорту» та клієнта [PERSON] , тел. [NUMBER] щодо укладення договору № 1144210428061 від 28.04.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі (Log-file), сформованою ТОВ «Будинок комфорту» (а.с. 16). Відповідно до умов договору оренди орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майном, а саме «Smart/tel Xiaomi Redmi 9 3/32GB Ocean Green» вартістю 18696 грн строком на 24 місяці, із встановленим щомісячним платежем 779 грн. Орендна плата здійснюється орендарем до 28-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, де днем внесення останнього платежу є 28.04.2023 року. Окрім того, орендар має право достроково викупити об`єкт оренди. Передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування (п. 3 договору оренди). Пунктом 4 договору оренди передбачено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% (три відсотки), на власний розсуд. На виконання умов договору оренди ТОВ «Будинок комфорту» передало [PERSON] об`єкт оренди, а саме «Smart tel Xiaomi Redmi 9 3 32 GB Ocean Green» шляхом відправлення відповідачу оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта» на відділення №1 в селищі Локачі, вул. Луцька, 1/2, що підтверджується експрес-накладною № 20450381546746 ТОВ «Нова Пошта» від 29.04.2021 року (а.с. 22). Таким чином, ТОВ «Будинок комфорту» повністю виконало свої зобов`язання за договором оренди надавши відповідачу у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок комфорту» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок комфорту» відступає за плату право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 31-36). Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 №01.02-28/23, залишок заборгованості на момент відступлення права вимоги за договором оренди № 1144210428061 від 28.04.2021 року становив 28044 грн, з яких 18696 грн - загальна сума вимог за договором без штрафних санкцій, 9348 грн - сума штрафних санкцій (а.с. 42). Отже, ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло право вимоги до [PERSON] . Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25 березня 2024 року змінено назву з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа фінанс» (а.с. 43). За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «Будинок комфорту» до ТОВ «Свеа фінанс». 05 липня 2024 року ТОВ «Свеа фінанс» на адресу відповідача направило сповіщення про розірвання договору оренди майна з правом викупу від 27.06.2024 року № 18602452, яким повідомило про укладення договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року, про розірвання договору оренди з правом викупу № 1144210428061 від 28 квітня 2021 року та висунуло вимогу про погашення заборгованості за вказаним договором оренди, яка станом на 28.06.2024 року становить 46700 грн і складається із простроченої заборгованості за орендними платежами в розмірі 18696 грн, заборгованості за пенею в розмірі 9348 грн, вартості неповернутого об`єкту оренди в розмірі 18696 грн (а.с. 29, 30). Однак, як зазначає позивач, заборгованість за договором оренди так і не була сплачена відповідачем. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу положень частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором оренди № 1144210428061 від 28.04.2021 року, сформованого ТОВ «Свеа фінанс», у [PERSON] заборгованість за період з 28.05.2021 року по 18.06.2024 року становить 46740 грн, з яких 18696 грн - сума заборгованості за орендні платежі згідно з договором, 9348 грн - заборгованість за пенею, нарахованою відповідно до умов договору, 18696 грн - сума заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди відповідно до умов договору (а.с. 23-28). Також із даного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не було здійснено жодного орендного платежу, що підтверджує невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за орендні платежі згідно з договором у сумі 18696 грн підлягають до задоволення. Водночас, звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідача заборгованість за пенею, нарахованою відповідно до умов договору у розмірі 9348 грн. За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України). Як зазначалося вище, пунктом 4 договору оренди передбачено, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% (три відсотки), на власний розсуд. Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX (далі - Закон № 2120-IX) передбачає звільнення позичальника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання згідно з договором кредиту (позики), укладеним банком чи іншим кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан, який діє і по даний час, тому пеня (неустойка), що нарахована позивачем після 24 лютого 2022 року у розмірі 5842,50 грн, сплата якої передбачена договором оренди, підлягає списанню, а відтак, з відповідача належить стягнути заборгованість за пенею у сумі 3505,50 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за вартістю неповернутого об`єкту оренди у сумі 18696 грн, суд зазначає наступне. Статтею 775 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Відповідно до пункту 6.4.6. Правил надання майна у оренду ТОВ «Будинок комфорту», у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, Орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. У пункті 7.2 Правил зазначено, що викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно договору оренди майна з правом викупу здійснюється за умови належної сплати всіх орендних платежів. При цьому, орендар сплачує авансові платежі у якості оплати вартості об`єкта оренди. Об`єкт оренди переходить у власність орендаря за умови здійснення орендарем всіх належних платежів із сплати (орендної плати) на користь орендодавця згідно з графіком. Авансові платежі входять в обсяг щомісячних платежів, встановлених договором оренди майна з правом викупу, та складають 80% від п`яти останніх щомісячних платежів. Орендні платежі складають 20% від п`яти останніх щомісячних платежів відповідно. Затверджена договором оренди майна з правом викупу сума щомісячного платежу при цьому не змінюється (а.с. 19). Таким чином із вищенаведеного вбачається, що вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення 18696 грн вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна, тому в цій частині позовних вимог належить відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: partial