Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся в суд до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 21 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11043993000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 59 252,00 швейцарських франків із процентною ставкою за користування кредитом 7,99 відсотків річних Відповідачем зобов`язання щодо повернення кредиту порушені, у зв`язку з чим банк звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2012 року частково задоволено позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 590 630 гривень 70 копійок. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», зокрема і за договором про надання споживчого кредиту № 11043993000 від 21 вересня 2006 року та договорам, що забезпечували його належне виконання. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24.10.2012 року. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11043993000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 59 252,00 швейцарських франків із процентною ставкою за користування кредитом 7,99 відсотків річних Відповідачкою зобов`язання щодо повернення кредиту порушені, у зв`язку з чим банк звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2012 року частково задоволено позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 590 630 гривень 70 копійок. 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», зокрема і за договором про надання споживчого кредиту № 11043993000 від 21 вересня 2006 року та договорам, що забезпечували його належне виконання. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З позову вбачається, що з моменту ухвалення Солом`янським районним судом м. Києва рішення від 05 вересня 2012 року відповідачкою зобов`язання зі сплати заборгованості не виконувалось. У зв`язку з цим, у відповідачки утворилась заборгованість за період з 02 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року та з 2 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, що являє собою три проценти річних у розмірі 68 570 гривні 21 копійок та інфляційні втрати в сумі 226 136 гривень 16 копійок. Розрахунок суми заборгованості відповідачів за невиконання зобов`язань станом на 23 лютого 2022 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідака доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не подала. Таким чином, стягненню з відповідачки підлягають три проценти річних у розмірі 68 570,21 грн та інфляційні втрати в сумі 226 136,16 грн. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 3 536,48 грн

Outcome: approved