Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в обґрунтування якого вказала, що 12 лютого 2024 року [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок позики грошові кошти в сумі 3 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 6,5% щомісячно, які зобов`язувалась повернути позивачці в строк до 16 лютого 2024 року, що підтверджується розпискою від 12.02.2024, яку відповідачка завірила своїм підписом. [PERSON] в строк до 16 лютого 2024 року грошові кошти повернула частково в сумі 34\~500 грн., що еквівалентно 896 доларів США. Неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням повернути позичені кошти залишились без виконання, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідачки борг за договором позики від 12.02.2024 у сумі 2 104 доларів США, проценти в сумі 26 доларів США, а також понесені судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 12.02.2024 [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони уклали договір позики, відповідно умов якого, [PERSON] передала, а [PERSON] отримала в борг 3000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 6,5% щомісячно, які зобов`язалася повернути 16.02.2024, що підтверджується розпискою [PERSON] . Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 373/2054/16-ц. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Станом на 22.01.2025 (дата звернення до суду) відповідачка повернула борг частково в сумі 34\~500 грн., що еквівалентно 896 доларів США, таким чином з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 2\~104 долари США. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Велика Палата ВС у постанові № 310/11534/13-ц зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З урахуванням вищевикладеного, проценти підлягають стягненню за період з 12.02.2024 по 16.02.2024, в розмірі: 3000х78%/100х4/366 = 26 доларів. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а з [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 2\~130 доларів США, в т.ч. 2\~104 долари США борг за договором позики, 26 доларів США проценти за користування позикою. Позивачка при поданні позовної заяви звільнена від сплати судового збору (інвалідність 2-ої групи, посвідчення серія [NUMBER] ) у зв`язку з чим відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Outcome: approved