Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] - адвокат Джулай Аліна Анатоліївна з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 17 вересня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1154. В обґрунтування позову зазначено, що 17 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося з причин, що протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільних планів на майбутнє, втратили почуття любові та не підтримують шлюбних стосунків. Між сторонами існують розбіжності у поглядах на подальше життя, у зв`язку з чим Позивач вважає, що відсутній сенс збереження сімейних відносин. Претензій щодо визначення місця проживання дитини та участі у вихованні Позивач та Відповідач один до одного не мають. 17 лютого 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1154, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.04.2024 року. Позивач посилаючись на те, що протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільних планів на майбутнє, втратили почуття любові та не підтримують шлюбних стосунків. Між сторонами існують розбіжності у поглядах на подальше життя, у зв`язку з чим Позивач вважає, що відсутній сенс збереження сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, сторони на такому не наполягали, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 квітня 2024 року (виданого повторно) вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позивач не заявив вимогу про стягнення з відповідачки на свою користь понесені судові витрати по справі, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

Outcome: approved