Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

15.03.2024 року представник позивача звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та суми судових витрат. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 року вищевказану цивільну справу направлено за підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси. 30.04.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйку І.А. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників до судового засідання. 03.06.2024 року відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог та подала до суду клопотання про призначення експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2024 року клопотання відповідача про призначення транспортно-товарознавчу експертизи задоволено, витрати пов`язані з проведенням експертизи покладено на відповідача [PERSON] . 16.09.2024\~року на\~адресу Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси надійшов\~супровідний лист\~від Одеського\~науково-дослідницького інституту судових експертиз МЮУ та матеріалами цивільної справи №523/4545/24, у якому суду повідомлено про неможливість проведення експертизи та надання висновку у зв`язку із тим, що [PERSON] не сплатила рахунок на витрати пов`язані з проведенням експертизи. Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2024 року провадження у вищевказаній справі відновлено та призначено проведення спрощеного провадження з викликом учасників справи. 29.10.2024 року представник відповідача подав клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи у справі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2025 року у задоволенні клопотання відповідача про призначення транспортно-товарознавчої експертизи відмовлено. Представник позивача в судове не з`явився, подав до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її особистої участі, просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~\~4\~\~ЦПК\~ України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст.ст.\~\~76-83\~\~ЦПК\~ України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до приписів ст.\~\~263\~\~ЦПК\~ України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 5 ст.\~\~13\~\~Закону\~ України\~\~«Про\~ судоустрій\~\~і\~ статус\~\~суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду - є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 03 лютого 2022 року о 09 годині 50 хвилин в м.Одеса, по вул. Палубна, 11, водій - [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA COROLA» з номерним знаком [NUMBER] допустила зіткнення із транспортним засобом марки «OPEL» номерним знаком [NUMBER] . На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій баз даних МТСБУ, доступ до якої є загальнодоступним (https://policy-web.mtsbu.ua/). Судом встановлено, що вина відповідачки у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м.Одеси від 01.04.2022 р. у справі №947/5622/22, якою визнано відповідача винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Звіту № 83054 від 19.04.2022 р. про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ) розмір завданих збитків становить 68284,60 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини, без врахування ВТВ. Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Судом встановлено, що потерпіла - особа [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію діючого полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров?ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Outcome: approved