Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Володимирської міської ради про визнання права на земельну частку (пай). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, згідно якого він заповів усе належне йому майно їй, [PERSON] , яке складається в тому числі із земельної частки (пай) розміром 2,15 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності колишньої СС "Батьківщина" Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Вищезазначена земельна частка (пай) виділялась [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті спадкоємцем належного їй майна став її чоловік [PERSON] . Спадщину на вищевказану земельну частку (пай) дід оформити за життя не встиг. Звернувшись до державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: земельної частку (пай), площею 2,15 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності колишньої СС "Батьківщина" Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. В підготовче судове засідання позивачка на розгляд справи не з`явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, ніяких претензій щодо заявлених позовних вимог не має просив суд слухати справу у його відсутність по наявних в матеріалах справи документах. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2000 померла [PERSON] . На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0220458 від 17.01.2008 на підставі розпорядження голови Володимир-Волинської районної державної адміністарції від 24.02.1997 № 53 та розпорядження про зміни голови Володмир_Волинської районної державної адміністрації від 24.10.2001 № 492, [PERSON] виділялась земельна частка (пай) розміром 2,15 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності колишньої СС "Батьківщина" Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Володимирської міської ради Волинської області № 437 від 18.08.2022, за [PERSON] , яка померла [INFO] , рахується земельна ділянка, яка знаходиться на території Володимир-Волинської територіальнолї громади Волинської області. Померла на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею проживав і був зареєстрований її чоловік [PERSON] , який успадкував усе належне їй майно. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 17.11.2000 року, [PERSON] , все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що він матиме право за законом чи заповітом і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.11.2000, [PERSON] одружилась із [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування згідно ст.1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За приписами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтями 1233, 1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до вимог ст.1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області № 1352/01-16 від 27.11.2024 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після померлого [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Частиною 1 ст.\~328\~ЦК\~України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Позивачкою зазначено, що за життєвих обставин вона не оформила спадщину на спірне майно після смерті діда, а також в зв`язку з ремонтом та зміною місця проживання втратила оригінали правовстановлюючих документів. Отже, право позивачки, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved