Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) в якому просив стягнути з останнього у відшкодування матеріальної (майнової) шкоди кошти у сумі 129\~147,92 грн., на відшкодування моральної шкоди кошти у розмірі 96\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 січня 2023 року близько 17 години 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW X3», реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху проїзною частиною вулиці Ярослава Мудрого в районі будинку № 2 у смт.\~Макарів Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік автодороги сполученням «Київ- Чоп», в порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становив пішохід [PERSON] , який перетинав проїзну частину вулиці Ярослава Мудрого зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки, а також перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/тів, відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. Вказує, що порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 2.3 б), д), 12.3 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження. За цим фактом СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області було розпочато кримінальне провадження № 12023111050000023 від 02.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та проведено досудове розслідування, за результатами якого обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України був скерований до суду. В даному кримінальному провадженні [PERSON] було визнано потерпілим. 10 квітня 2024 року вироком Макарівського районного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зазначає, що добровільно обвинувачений [PERSON] будь-якої матеріальної та моральної шкоди спричиненої потерпілому [PERSON] в результаті своїх злочинних дій, станом на день подання вказаного позову не відшкодував, хоча під час судового розгляду та останнього слова, запевняв, що в міру своїх можливостей буде відшкодовувати завдані збитки. Водночас, оскільки він є потерпілим від протиправних діянь [PERSON] та саме йому завдано матеріальну та моральну шкоду, то він має право подати цивільний позов про відшкодування завданої шкоди. Вказує, що в результаті протиправних дій відповідача позивачем були отримані тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки, а також перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 38/ від 15.02.2023. З приводу отриманих в результаті протиправних дій відповідача тілесних ушкоджень, позивачем було пройдено першочергові заходи щодо лікування завданих травм, про що свідчать виписки від лікарів (копії додаються). У зв`язку з лікуванням позивач поніс значні матеріальні збитки у вигляді витрат грошей на придбання і доставку ліків, а також на придбання інших супутніх медичних матеріалів і засобів. При цьому у вказаний період позивачем було витрачено кошти на придбання відповідних медикаментів на загальну суму 21 947,92 грн. (двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок сім гривень дев`яносто дві копійки). Крім того, до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач неофіційно працював підсобним робітником на будівництвах, де виконував тяжку фізичну працю, адже був цілком здоровою людиною, і отримував стабільний заробіток, який коливався від 15000 до 20000 гривень щомісячно. Після отримання травми в результаті протиправних дій відповідача, нажаль працювати, тим паче виконувати тяжку фізичну роботу, позивач не має змоги, неодноразово намагався влаштуватись на роботу хоча б водієм, але скрізь отримував відмову, як тільки роботодавець бачив, що він пересувається лише з допомогою ціпка. Це також значно вплинуло на матеріальне становище позивача, адже на даний час він фактично проживає за рахунок своїх батьків, так як самостійно заробляти собі на життя не має можливості. Окрім цього, за наслідками отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень позивача було оглянуто медико-соціальною експертною комісією та за висновком якої йому було встановлено третю групу інвалідності з 24 травня 2023 року по 01 червня 2024 року включно та вказано, що позивачу протипоказана важка фізична праця. Враховуючи той факт, що в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач фактично з 02 січня 2023 року по 01 червня 2024 року, що становить 16 місяців, був позбавлений можливості самостійно працювати та заробляти собі на життя, а тому відповідач має відшкодувати йому заробіток, втрачений ним внаслідок каліцтва, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з дня фактичної втрати працездатності, що становить 107200 грн. (сто сім тисяч двісті гривень). З розрахунку: мінімальна заробітна плата встановлена станом на 01.01.2023 становить 6700 грн., втрата працездатності з 02 січня 2023 року по 01 червня 2024 року, тобто 16 місяців, 16 міс. * 6700 грн = 107 200 грн. Таким чином, в результаті вчиненого відповідачем відносно позивача злочину загальна сума матеріальної шкоди, завданої позивачу складає 129 147 грн. Зазначає, що окрім матеріальних збитків, в результаті злочинних дій відповідача, він поніс моральні збитки, які полягають у витратах немайнового характеру, що сталися внаслідок вчиненого відносно [PERSON] злочину. Хоча і самі злочинні дії відповідачем були вчиненні з необережності, але супроводжувались заподіянням позивачеві тілесних ушкоджень, фізичного болю та страждань і сталися незалежно від волевиявлення позивача. Вся подія злочину та період лікування і реабілітації призвели до суттєвої проблематизації особистого життя позивача, що проявилося у наступних негативних обставинах: (1)\~зазначена ситуація стала для позивача раптовою, несподіваною та стресовою, на фоні загального благополуччя та повного здоров`я, негативним чином вплинула на його стан здоров`я та самопочуття, порушивши життєвий спокій, стабільність та звичайний уклад життя, змусила позивача звертатися до лікарів, проходити обстеження, оперативні втручання та лікування, переживати медичні процедури та пов`язані з травмою больові відчуття; (2)\~зазначена ситуація та її наслідки в житті позивача, призвели до перешкоджання у реалізації найважливішої людської потреби залишатися здоровою, нанесла реальну шкоду здоров`ю, призвела до життєвих ускладнень, погіршення загального самопочуття позивача, посилення невпевненості, тривожності, побоювання втратити повагу та авторитет серед друзів та знайомих, зниження настрою, пригнічений стан, переживання інтенсивних емоцій злості, агресії, небажання спілкуватися, постійні побоювання знову потрапити під колеса автомобіля, перетинаючи проїжджу частину у встановленому місці. Дані наслідки несприятливим чином вплинули та продовжують впливати на актуальні, значимі, важливі сфери життєдіяльності позивача, враховуючи особливості та потреби юного вікового періоду, значним чином погіршуючи загальну якість життя, роблячи його більш залежним, напруженим, наповненим постійними неприємними відчуттями, емоціями та переживаннями; (3)\~у позивача виявляється зниження внутрішнього ресурсу протидії стресу, невротичні тенденції: з підвищенням ситуаційної тривожності, вразливості, емоційної лабільності, дратівливості; з інтенсивним переживанням злості, суму; з привалюванням пригніченням настрою; із зниженням самооцінки, впевненості; з виникненням побоювання, страхів; з тенденцією уникнення фруструючих ситуацій; з характерним самообмежувальним, уникаючим типом поведінки, зниженням соціальної активності, замкненість, небажання спілкуватися навіть з друзями; з підвищеним самоконтролем, зниженням спонтанності поведінці; з ознаками невротичної агресії; (4)\~вказана ситуація призвела до негативної зміни звичного світосприйняття, власної «звичної картини світу» позивачем, похитнувши чотири основні базові переконання, які дозволяють успішно адаптуватися в оточуючому світі. По-перше, що світ доброзичливий, не несе загрози; по друге, що світ осмислений, передбачуваний, контрольований і стабільний; по-третє, що оточуючі в цілому доброзичливо налаштовані по відношенню до нього, не несуть непередбачуваної загрози; по-четверте, що він сам по собі є цінністю, таким, що чогось вартий. Тобто, наслідки вчинених злочинних дій відповідача, постали для позивача суттєво психотравмуючими, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, дотепер обмежують можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили моральні страждання. Водночас після дорожньо-транспортної пригоди відповідач жодного разу станом здоров`я позивача не поцікавився, жодної матеріальної чи бодай моральної підтримки не надав, навпаки при проведенні слідчих дій психологічно принижував позивача, звинувачуючи його в тому, що це він винен у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, і що завдяки йому, автомобіль відповідача зазнав механічних пошкоджень і тепер потребує значного ремонту. Відповідач навіть до цього часу не попросив елементарно вибачення у возивача. Кількісний еквівалент завданої моральної шкоди оцінений позивачем у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні на момент винесення судового рішення, тобто 12 * 8000 = 96000 грн. Враховуючи наведене, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду\~від 05.02.2025\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до\~ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти позовних вимог заперечувала. Свої заперечення мотивувала тим, що вчинене [PERSON] кримінальне правопорушення відноситься до правопорушень осіб у сфері дорожнього руху, як власника/водія транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «BMW ХЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вчинення останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-208317576. Відповідно до полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 260 000,00 грн. Вказує, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров`ю, а також завданих їм матеріальних та моральних збитків, у тому числі за рахунок Моторного бюро, у випадках, передбачених Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин позивач з метою відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, повинен звертатися до страхової компанії в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність. Зазначає, що відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці. Посилається, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження №\~14-61цс18, пункти 40, 41). Окрім питання неналежності відповідача, представник також наголошує на тому, що розмір витрат. понесених відповідачем на лікування, не підтверджено жодними належними доказами, оскільки з копій чеків доданих на підтвердження придбання ліків, не можливо установити що це за ліки, за якими показниками і головне кому вони придбані, а також не зрозуміло якими нормами позивач керувався коли визначав суму втраченого заробітку та суму моральної шкоди. Тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 02 січня 2023 року близько 17 години 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW X3», реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху проїзною частиною вулиці Ярослава Мудрого в районі будинку № 2 у смт.\~Макарів Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік автодороги сполученням «Київ- Чоп», в порушення вимог п.2.3 б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становив пішохід [PERSON] , який перетинав проїзну частину вулиці Ярослава Мудрого зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки, а також перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/тів, відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. За цим фактом СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області було розпочато кримінальне провадження № 12023111050000023 від 02.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та проведено досудове розслідування, за результатами якого обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України був скерований до суду. В даному кримінальному провадженні [PERSON] було визнано потерпілим. 10 квітня 2024 року вироком Макарівського районного суду Київської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Цей вирок набрав законної сили 13.05.2024 та у апеляційному порідку не оскаржений, а наведені вище обставини установлені цим вироком. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому обставини установлені вироком Макарівського районного суду Київської області від 10.04.2024 щодо заподіяння відповідачем шкоди позивачу внаслідок ДТП є встановленими та доказуванню не підлягають. У результаті ДТП позивачем були отримані тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки, а також перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 38/ від 15.02.2023 та не оспорюється відповідачем. З приводу отриманих в результаті протиправних дій відповідача тілесних ушкоджень, позивачем було пройдено першочергові заходи щодо лікування завданих травм, на підтвердження яких позивач подав до суду виписки від лікарів та копії фіскальних чеків і розрахункових документів щодо купівлі медичних препаратів на загальну суму 21 947,92 грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до частини першої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Стаття 1166\~ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша\~статті 1167 ЦК України). Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон №1961-IV). Згідно зі статтею 999\~ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1\~статті 22 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 36.1\~статті 36\~Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial