Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

01.04.2025 року до суду звернулася представник: адвокат Івахніна А.В. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалися на те, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 17.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1790. У сторін є син [PERSON] , [INFO] . Останнім часом відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних питань призвели до рішення розірвати шлюб. Тривалий проміжок часу подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. В зв`язку з тим, що сімейне життя сторін не склалося, вони фактично припинили спільне проживання, ведення сімейного господарства та бюджету. Позивач та Відповідач не живуть разом, не ведуть спільне господарство з березня 2022 року. Спроби примиритися між подружжям результату не принесли, останнє спілкування виявилися безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Шлюб сторони розривають вперше. Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу відсутні. Прохали розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1790. 02.04.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 24.04.2025 року. 16.04.2025 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з відзивом на позов, в якому погодився з позовом, повідомив, що сім`я існує лише формально, сімейне життя не склалося, прохав розірвати шлюб, справу розглянути без його участі. 24.04.2025 року сторони в судове засідання не з`явилися. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 14.01.2016 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 21.08.2004 року, та відповіддю №1254775 від 02.04.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. 17.12.2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1790, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2015 року. [INFO] від шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2016 року. Позивач наполягає на тому, що останнім часом відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних питань призвели до рішення розірвати шлюб. Тривалий проміжок часу подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. В зв`язку з тим, що сімейне життя сторін не склалося, вони фактично припинили спільне проживання, ведення сімейного господарства та бюджету. Позивач та Відповідач не живуть разом, не ведуть спільне господарство з березня 2022 року. Спроби примиритися між подружжям результату не принесли, останнє спілкування виявилися безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини. Відповідач визнав вказані обставини, про що свідчить відзив на позов. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду\~про розірвання\~шлюбу після\~набрання ним\~законної сили\~надсилається судом\~до органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану за\~місцем ухвалення\~рішення для\~внесення відомостей\~до Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян та\~проставлення відмітки\~в актовому\~записі про\~шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 17.12.2015 року, мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , з березня 2022 року сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя і збереженням шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved