Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Основа Комфорт", поданою в його інтересах представником - адвокатом Бороган В.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21327,75 гривень, в тому числі заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у сумі 18829,17 гривень за період з 01.06.2017 по 30.04.2024, три відсотки річних у сумі 968,26 гривень, інфляційні втрати у сумі 1530,32 гривень, витрати на оплату судового збору у розмірі 3028,00 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 гривень, витрати на копіювання 1080,00 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є співвласником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Основа комфорт», яке зареєстровано 12.06.2016. Протоколом загальних зборів ОСББ від 21.12.2018 затверджено тарифи на послуги з управління ОСББ у розмірі 4,55 гривень за 1 кв.м. Відповідно до протоколу засіданні правління ОСББ від 23.09.2021 головою правління було запропоновано винести на письмове опитування питання про фінансування заміни електромереж по схемі: перенаправити кошти з накопиченого поточного утримання 400000,00 гривень, власники житлових та нежитлових приміщень фінансують заміну мереж в своїх парадних: 40000,00 гривень загальна вартість робіт в одній парадній; 5000,00 гривень з квартири (приміщення) проплачують власники житлових та нежитлових приміщень. Протоколом загальних зборів ОСББ від 25.10.2021 прийнято рішення про фінансування власниками житлових та нежитлових приміщень заміни електромереж в своїх парадних (5000,00 гривень з одного приміщення). Протколом загальних зборів ОСББ від 27.12.2022 було прийнято рішення про будівництво власної насосоної станції холодного водопостачання будинку [ADDRESS] . У відповідача наявна заборгованість за період з 01.06.2017 по 30.04.2024 по оплаті щомісячних внесків та платежів у розмірі 21327,75 гривень: 9829,175 гривень - щомісячний внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудиноковї території, 1162,12 гривень - інфляційні втрати, 433,93 гривень - 3% річних, 5000,00 гри вень - разовий цільовий внесок, 4000,00 гривень - разовий цільовий внесок, 368,20 гривень - інфляційні, 534,33 гривень - 3 % річних. Позивач зазначає, що трирічний строк позовної давності щодо платежів за період з 01.06.2027 по 30.04.2024 ним не пропущено. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою суду від 07.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 18.02.2025. У судове засідання 18.02.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяви та клопотання не подавали, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 16.04.2025. У судове засідання 18.02.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій представник також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, враховуючи, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення до 30.04.2025. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно ч.ч.1,2ст.2Цивільного\~процесуального кодексу\~України (далі- ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст. 5 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зч.ч.1,4 статті 319 Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст.\~322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1\~ст. 527 ЦК України). Статтею 525\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст.\~610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~пунктів 1-2,\~10\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку»\~(надалі\~ Закон\~№ 417-VIII)\~співвласники зобов`язані:\~забезпечувати належне\~утримання та\~належний санітарний,\~протипожежний і\~технічний стан\~спільного майна\~багатоквартирного будинку;\~забезпечувати технічне\~обслуговування та\~у разі\~необхідності проведення\~поточного і\~капітального ремонту\~спільного майна\~багатоквартирного будинку;своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 417-VIII кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частино першою статті 9 Закон № 417-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон № 2866-III) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання (ч. 3 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Відповідно до ст. 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону № 2866-ІІІ об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону № 2866-ІІІ для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону № 2866-ІІІ). Судом встановлено, що 12.09.2016 здійснено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Основа Комфорт», код ЄДРПОУ 40828932 (надалі ОСББ). Згідно наявної у матеріалах справи копії статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Основа Комфорт» створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі співвласники) багатоквартирного будинку (багатоквартирних будинків) [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 1 розділу ІІ статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статут, є обов`язковим для всіх співвласників (п. 11 розділу ІІ статут). Пунктом 2 розділу ІV статуту передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту. Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна, на суму боргу. Пунктом 2 розділу V статуту встановлений обов`язок співвласників виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. З наведених положень чинного законодавства та статуту ОСББ вбачається, що обов`язок виконувати рішення загальних зборів ОСББ, сплачувати належні внески і платежі покладається саме на співвласника багатоквартирного будинку. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 387283741 від 18.07.2024. Однак, у наявній в матеріалах справи інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 387283741 від 18.07.2024 відсутні відомості про зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем. Належні доказів права власності відповідача на квартиру за вказаною у позовній заяві адресою, відповідачем не надані. До позовної заяви додані довідка про заборгованість вих. № 9 від 25.07.202, довідка про заборгованість по місячним внескам на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, довідка про заборгованість по разовому цільовому внеску на капітальний ремонт електромереж будинку, довідка про заборгованість по разовому цільовому внеску на будівництво насосної станції холодного водопостачання будинку, які самі по собі не можуть вважатись належними доказами того, що відповідач є власником певного нерухомого майна та у нього виникло зобов`язання з оплати пвених сум, пов`язаних з утриманням багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі№ 129/1033/13-ц(провадження№ 14-400цс19) зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину\~треба доказувати\~таким чином,\~аби реалізувати\~стандарт більшої\~переконливості,\~за яким\~висновок про\~існування стверджуваної\~обставини з\~урахуванням поданих\~доказів видається\~вірогіднішим,\~ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). У постанові від 27.05.2020 у справі № 2-879/13 Верховний Суд зазначив, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі, належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом. Враховуючи, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , суд вважає позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Основа Комфорт" до [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed