Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

03 березня 2025 року на адресу суду надійшов цей позов. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (далі спадкодавець). Позивач вказує, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що не був обізнаний про наявність складеного на його ім`я заповіту. З цих підстав просить суд визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. В судове засідання позивач не прибув, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . За життя спадкодавець 10 грудня 2009 року склала заповіт, відповідно до якого належну їй на праві власності земельну ділянку, що розташована на території Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 0,98 га, та майновий пай члена КСП заповіла позивачу. В провадженні приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Лесі Сергіївни знаходиться спадкова справа після смерті спадкодавця. За матеріалами спадкової справи, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини лише 26 листопада 2024 року. Постановою нотаріуса від 26 січня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач стверджує, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту, який був випадково віднайдений у квартирі, де проживала спадкодавець. Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 12 червня 2014 року. Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Також у\~цій ситуації\~буде релевантною\~правова позиція,\~яка викладена\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 26\~червня 2024\~року № 686/5757/23. У пункті 154 цієї постанови зазначено, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Застосовуючи вищенаведену правову позицію до даної справи суд зазначає, що позивач є сином спадкодавця, тобто, спадкоємцем першої черги за законом, а тому його необізнаність про наявність заповіту сама по собі не може бути поважною причиною для пропуску строку на прийняття спадщини. Оскільки будь-яких інших доводів та поважних причин строку на прийняття спадщини у позові не наведено, у його задоволенні слід відмовити, за безпідставністю.

Outcome: dismissed