Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

25 березня 2025 року позивач за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 35 000,00 грн, мотивуючи позов тим, що 03.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1281-7217 на суму 7 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит у строк, визначений умовами договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.02.2025 року становить 69 265,00 грн та складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 62 265,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими відсотками у сумі 34 265,00 грн за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 000,00 грн, що становить прострочену заборгованість за кредитом 7 000,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками 28 000,00 грн, а також компенсації судового збору в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2025 справу прийнято до провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим, згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З урахуванням того, що представник позивача, виходячи з поданої заяви, не заперечує щодо заочного розгляду справи, відповідач відзиву на позов не надав, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 03 жовтня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 1281-7217 на суму 7 000,00 грн, строком кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50% на день та стандартною процентною ставкою 3,00% на день. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (А6488), що був надісланий на вказаний відповідачем номер телефону, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1281-7217 від 03.10.2023, [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн, перерахування яких підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на картковий рахунок відповідача. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.02.2025 становить 69 265,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 000,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 62 265,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими відсотками у сумі 34 265,00 грн за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 35 000,00 грн, що становить прострочену заборгованість за кредитом у сумі 7 000,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 28 000,00 грн, а також компенсації судового збору в сумі 2 422,40 грн. Відповідачем вказані доводи та розрахунок не спростовано. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved