Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернецька Оксана Володимирівна про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права, припинення права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначив що, 28 лютого 2023 року державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернецька О.В. зареєструвала право власності на нерухоме майно (без відкриття розділу), а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] , а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261484356208; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 64,5, житлова площа (кв.м): 36,8, опис: житловий будинок (А- 1), [ADDRESS] ; адреса: [ADDRESS] ; та земельну ділянку за кадастровим номером: 5620887400:01:001:0049, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261460256208; площею: 0,23 га.; адреса: [ADDRESS] . Підставою державної реєстрації зазначені наступні документи: рішення суду, серія та номер: 556/786/21, виданий 31.05.2022, видавник: Кузнецовський міський суд Рівненської області; постанова суду, серія та номер:556/786/21, виданий: 24.11.2022 року, видавник. Рівненський апеляційний суд; ухвала суду, серія та номер: 556/786/21, виданий 08.12.2022 року, видавник: Кузнецовський міський суд Рівненської області. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, є протиправним та незаконним, таким, що суперечить вимогам та нормам чинного законодавства, а тому записи про проведену державну реєстрацію права мають бути скасовані. 23 червня 2017 року [PERSON] , за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23.06.2017 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.06.2017 року придбав у [PERSON] об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261484356208) та земельну ділянку за кадастровим номером: 5620887400:01:001:0049 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261460256208), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які були посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною (відповідні копії додаються). Згодом, неочікувано для нього, відповідачка звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про скасування свідоцтв про право на спадщину, визнання договорів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик Алли Антонівни та приватний нотаріус Вараського міського нотаріального округу Полюхович Віти Андріївни, оскільки, вважала, що [PERSON] не мав права набувати право власності на спірне майно з огляду на те, що заповіт, на підставі якого було видано йому свідоцтва про право на спадщину, не був чинним, а тому укладені їх підставі договори купівлі-продажу нерухомого майна мають бути визнані недійсними, майно витребуваним. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року по справі №556/786/21 позовні вимоги відповідачки [PERSON] , задоволені частково. Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик А.А., шо видане на ім`я [PERSON] , (адреса: [ADDRESS] ), спадкова справа № 80/2013, зареєстрована в реєстрі № 780 про спадкування житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик А.А., що видане на ім`я [PERSON] , (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), спадкова справа № 81/2013, зареєстрована в реєстрі за № 781 про спадкування земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Договори купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.2017 року з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер житлового будинку 1261484356208 та земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), що укладені між [PERSON] та [PERSON] посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною визнанні недійсними. У задоволенні решти вимог позову було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представниками [PERSON] , а також самою відповідачкою було подано апеляційні скарги. Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року апеляційну скаргу представників позивача адвокатів Волошина Леоніда Сергійовича, Волошиної Вікторії Сергіївни залишено без розгляду. Апеляційну скаргу [PERSON] , задоволено. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення права власності на майно скасовано. Витребувано спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами Рівненська область (реєстраційний номер нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, з чужого володіння [PERSON] , та повернути законному володільцю [PERSON] . Право приватної власності [PERSON] , на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами Рівненська область (реєстраційний номер нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, розташовану за адресою: [ADDRESS] - припинено. У решті рішення суду залишено без змін. На рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року представником [PERSON] , адвокатом Волошином Л.С., було подано касаційну скаргу. Однак, Постановою Верховного Суду від 08 травня 2023 року по справі №556/786/21 касаційну скаргу [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Волошин Л.С., залишено без задоволення. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року у нескасованій судом апеляційної інстанції частині та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року залишено без змін. Таким чином, право власності на майно, яке було придбано позивачем за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23.06.2017 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.06.2024 року, відповідно до зазначених вище рішень, припинене, майно витребувано з власності позивача і повернуто власникові Відповідачці [PERSON] . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2024 року, вбачається, що [PERSON] , вирішила зареєструвати право власності на спірне майно після того, як рішення суду першої та другої інстанції по справі №556/786/21 набрали законної сили. В описі об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер: 1261484356208) житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вказано, що до складу входять, а саме: житловий будинок (А-1), [ADDRESS] ( [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, реєстрація вказаних господарських будівель і споруд не відповідає виписці з інвентаризаційних матеріалів справи №166 від 17.05.2017 року видана КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації та документам, які підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] , свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18.04.2008 року в частині будівель Сарай (Б) характерним ознакам, дровітня нова будівля, альтанка нова будівля. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім`я сина спадкодавця [PERSON] [PERSON] , яке було скасовано на підставі рішення суду від 31 травня 2022 року, спадщина на яку видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (чотирнадцять). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №166, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» «17 травня 2017 року, житловий будинок (А-1), який успадковується за цим свідоцтвом, матеріали стін дерево, житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 64,5 кв.м., має наступні будівлі та споруди: Б сарай (дерево), В-літня кухня (дерево), №1- огорожа (дерево), №2- ворота (метал), К-колодязь (бетонні кільця), В-вбиральня (дерево), який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Озерецької сільської ради, Володимирецького району, Рівненської області «18» квітня 2008 року. Відомості про самочинне переобладнання та самочинну прибудову, перебудову у зазначеній виписці відсутні. Також відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23 червня 2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вказано, що відчужуваний житловий будинок має розмір загальної площі 64,5 кв.м., житлової площі 36,8 кв.м. Відповідно до Виписки з інвентаризаційних матеріалів №6375, виданої КП «Рівненське обласне БТІ» 19.06.2017 року, відчужуваний житловий будинок (позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1») має такі надвірні споруд та будівлі: -Сарай, позначений на плані земельної ділянки літерою «Б»; -Літня кухня, позначена на плані земельної ділянки літерою «В»; -Вбиральня, позначена на плані земельної ділянки літерою «в»; -Огорожа, позначена на плані земельної ділянки літерою «№1»; -Огорожа, позначена на плані земельної ділянки літерою «№2»; -Колодязь, позначений на плані земельної ділянки літерою «К». При цьому у Виписці відсутні будь-які посилання на здійснення будь-яких самовільних добудов, прибудов, перепланувань, переобладнань тощо відносно нерухомості тощо. У Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.12.2020 року №238455141 в описі об`єкта вказано: загальна площа (кв.м.): 64,5 житлова площа (кв.м).36.8, відсоток зносу (%): 50, матеріали стін: дерево, Опис: А-1 житловий будинок, Б- сарай, В-літня кухня, №1-огорожа, №2-ворота, К-колодязь, в-вбиральня. Форма власності - приватна. Власники [PERSON] . Вважаючи себе повноцінним власником придбаного ним нерухомого майна, позивач в період з червня 2017 року по серпень 2019 року збудував на території земельної ділянки об`єкти нерухомості, а саме: з тимчасового сараю побудував господарську будівлю, альтанку та дровітню, що підтверджується висновком про технічний стан об`єкта нерухомого майна від 28.08.2019 року. На фото, які додаються до цього позову є очевидним, що будівництво є нещодавнім, все в ідеальному стані і може використовуватись для господарських потреб. Проте, позивач не зміг вчасно отримати дозвільних документів на ці новозбудовані об`єкті, в тому числі, через судовий процес, який був розпочатий відповідачкою по справі. Тобто, фактично ці об`єкти належать позивачу, що може бути підтверджено свідками, в тому числі, квитанціями та відповідними накладними. Окрім того, відповідно до технічного паспорта від 28.08.2019 року, сарай (Б), який знаходиться на земельній (спірній) ділянці змінив свої ідентифікуючі ознаки з первісних після укладення договору купівлі-продажу від 23.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , тобто в період із 2017 року до 2019 року, були здійснені невід`ємні поліпшення [PERSON] згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 28.08.2019 року, а саме: реконструйовано старий сарай (Б) в господарську будівлю: висота 3,30 кв.м., фундамент з/бетон, стіни бетонні блоки, покрівля металочерепиця, перекриття з/бетон, підлога бетон плитка, присутні електрика, водопровід, каналізація, опалення пічне, в тому числі, збудовано погреб і мансарду, окремо збудовано дровітню і альтанку, що не відповідає технічному паспорту на об`єкт виданого на ім`я [PERSON] від 30.12.2022 року на час державної реєстрації житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказано зовсім інші характеристики сараю (Б), нібито-то висота дорівнює 3 кв.м., площа 192,2 кв.м., фундамент дерев`яні стовпи, стіни піноблок, перекриття дерево, покрівля азбестоцементні хвилясті листи. Відповідно до первісного технічного паспорта об`єкта від 17.05.2017 року виданого на ім`я [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , характеристика сараю (Б) наступна: фундамент дерево, стіни дерево, покрівля шифер, перекриття дерево, висота 2,30 кв.м. відсутні електрика, водопровід, каналізація, опалення. Однак, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.03.2023 року №370079374 за відповідачкою було зареєстровано право власності на зокрема й ті господарські будівлі та споруди, які були збудовані [PERSON] , та фактично йому належать, але право власності на які ним вчасно не було зареєстровано. Відповідно до первісних документів та рішень судів не могли бути зареєстровані за [PERSON] , а саме: дровітня (Г), альтанка (Д), Сарай (Б) господарська будівля. Так, є очевидним, що Відповідачка недобросовісно виконала рішення суду першої та другої інстанцій по справі №556/786/21, які набрали законної сили, що не містили опису об`єкта нерухомості, тому останньою самовільно, всупереч принципам цивільного права, таким як, добросовісність, справедливість та розумність було зареєстровано право власності на неналежне їй майно, яке належить добросовісному набувачеві [PERSON] . Оскільки, станом на сьогодні, спірні об`єкти перебувають у власності [PERSON] , позивач не може здійснювати заходи щодо визнання права власності на те майно, яке ним було збудовано, і не зареєстровано у встановленому законом порядку. Іншої можливості відновити своє право [PERSON] , не має, що і стало підставою для звернення до суду. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 16.04.2024 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 16.05.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк [PERSON] , подала відзив на цивільний позов, в якому просила суд закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у разі розгляду відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі посилаючись на безпідставність та недоведеність заявлених вимог. Відповідачка заперечує щодо наведених обставин, вказує, що є законним власником спірного майна, яке вона набула у встановленому законом порядку, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . Вказане майно у відповідності до приписів ч.5 ст.1268 ЦК України належить відповідачу з часу смерті батька, тобто з [INFO] . Спадкове майно складалось з житлового будинку з надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049. Брат відповідачки, [PERSON] на підставі судових рішень - рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.03.2017 у справі №556/1685/15-ц та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 переоформив моє спадкове майно на себе, а для його збереження відразу (23.06.2017) оформив на свого близького знайомого [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 у справі №556/1685/15-ц (провадження №61- 32148св18) рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.03.2017 та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2017 в частині задоволення позовних вимог [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В решті оскаржені рішення залишено без змін. В подальшому, рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.05.2022 у справі №556/786/21 та постановою Рівненського апеляційного суду від 24.11.2022 у справі №556/786/21: -скасовано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 30.05.2017 Державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Килюшик Алли Антонівни на ім`я [PERSON] , після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкова справа №80/2013, зареєстрована в реєстрі №780: про спадкування житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] ; про спадкування земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), розташованої за адресою: [ADDRESS] . -визнано недійсними договори купівлі продажу житлового будинку від 23.06.2017 з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 126148435620 та земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), що укладені між [PERSON] та [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною. -витребувано спадкове майно: житловий будинок 3 надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, з чужого володіння - [PERSON] та повернути законному володільцю [PERSON] ; -припинено право приватної власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи судові рішення, які набрали законної сили та які є обов`язковими до виконання на всій території України з долученням додаткових необхідних документів, державним реєстратором Чернецькою Оксаною Володимирівною 02.03.2024 були прийняті рішення №66630620 (реєстраційний номер: 1261460256208) та № 66631120 (реєстраційний номер: 1261484356208) про державну реєстрацію права власності за власником нерухомого майна [PERSON] , з одночасним припиненням обтяження та речових прав попереднього власника [PERSON] . Такі дії державного реєстратора відповідач вважає законними, підстав для їх скасування не вбачає, у зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа державний реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернецька Оксана Володимирівна надала суду письмові пояснення, в яких заперечила позовні вимоги. Підготовче судове засідання, призначене на 06.08.2024 року було відкладено за клопотаннями представників сторін. Ухвалою суду від 04.10.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило. В судове засідання сторони та їх представники, а також третя особа не з`явились, клопотали про розгляд справи у їх відсутності, на підставі наданих доказів та пояснень, у зв`язку з чим розгляд справи проведено судом за відсутності учасників провадження та без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши доводи сторін та їх представників, викладені в позовній заяві, відзивіф та пояснення третьої особи, а також оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що 23 червня 2017 року [PERSON] , за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23.06.2017 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.06.2017 року придбав у [PERSON] об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261484356208) та земельну ділянку за кадастровим номером: 5620887400:01:001:0049 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261460256208), які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які були посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною. Також судом встановлено, що [PERSON] , в період з червня 2017 року по серпень 2019 року збудував на території земельної ділянки об`єкти нерухомості, а саме: з тимчасового сараю побудував господарську будівлю, альтанку та дровітню, що підтверджується висновком про технічний стан об`єкта нерухомого майна від 28.08.2019 року, квитанціями, накладними та фотографіями, долученими до позову. Проте, [PERSON] , не зміг вчасно отримати дозвільних документів на ці новозбудовані об`єкті, в тому числі, через судовий процес, який був розпочатий відповідачкою по справі. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року по справі №556/786/21 позовні вимоги відповідачки [PERSON] , задоволені частково. Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик А.А., шо видане на ім`я [PERSON] , спадкова справа № 80/2013, зареєстрована в реєстрі № 780 про спадкування житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 30.05.2017 року Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик А.А., що видане на ім`я [PERSON] , спадкова справа № 81/2013, зареєстрована в реєстрі за № 781 про спадкування земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Договори купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.2017 року з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер житлового будинку 1261484356208 та земельної ділянки (кадастровий номер 5620887400:01:001:0049), що укладені між [PERSON] та [PERSON] посвідчені Державним нотаріусом Володимирецької районної нотаріальної контори Килюшик Аллою Антонівною визнанні недійсними. У задоволенні решти вимог позову було відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року апеляційну скаргу представників [PERSON] , адвокатів Волошина Леоніда Сергійовича, [PERSON] залишено без розгляду. Апеляційну скаргу [PERSON] , задоволено. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення права власності на майно скасовано. Витребувано спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами Рівненська область (реєстраційний номер нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, з чужого володіння [PERSON] , та повернути законному володільцю [PERSON] . Право приватної власності [PERSON] , на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами Рівненська область (реєстраційний номер нерухомого майна 1261484356208) загальною площею 64,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,23 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620887400:01:001:0049, розташовану за адресою: [ADDRESS] - припинено. У решті рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 08 травня 2023 року по справі №556/786/21 касаційну скаргу [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Волошин Л.С., залишено без задоволення. Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 травня 2022 року у нескасованій судом апеляційної інстанції частині та постанову Рівненського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року залишено без змін. Таким чином, право власності на майно, яке було придбано позивачем за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23.06.2017 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23.06.2024 року, відповідно до зазначених вище рішень, припинене, майно витребувано з власності позивача і повернуто власникові Відповідачці [PERSON] . Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 28 лютого 2023 року державним реєстратор Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернацькою О.В., зареєстровано право власності на нерухоме майно (без відкриття розділу), а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] , а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261484356208; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 64,5, житлова площа (кв.м): 36,8, опис: житловий будинок (А- 1), [ADDRESS] ; адреса: [ADDRESS] ; та земельну ділянку за кадастровим номером: 5620887400:01:001:0049, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1261460256208; площею: 0,23 га.; адреса: [ADDRESS] . Підставою державної реєстрації зазначені наступні документи: рішення суду, серія та номер:556/786/21, виданий 31.05.2022, видавник: Кузнецовський міський суд Рівненської області; постанова суду, серія та номер:556/786/21, виданий: 24.11.2022 року, видавник. Рівненський апеляційний суд; ухвала суду, серія та номер: 556/786/21, виданий 08.12.2022 року, видавник: Кузнецовський міський суд Рівненської області. Відповідно до первісного технічного паспорта об`єкта від 17.05.2017 року виданого на ім`я [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , характеристика сараю (Б) наступна: фундамент дерево, стіни дерево, покрівля шифер, перекриття дерево, висота 2,30 кв.м. відсутні електрика, водопровід, каналізація, опалення. Відповідно до технічного паспорта від 28.08.2019 року, сарай (Б), який знаходиться на спірній земельній ділянці змінив свої ідентифікуючі ознаки з первісних після укладення договору купівлі-продажу від 23.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , тобто в період із 2017 року до 2019 року, були здійснені поліпшення [PERSON] згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 28.08.2019 року, а саме: реконструйовано старий сарай (Б) в господарську будівлю: висота 3,30 кв.м., фундамент з/бетон, стіни бетонні блоки, покрівля металочерепиця, перекриття з/бетон, підлога бетон плитка, присутні електрика, водопровід, каналізація, опалення пічне, в тому числі, збудовано погреб і мансарду, окремо збудовано дровітню і альтанку, що не відповідає технічному паспорту на об`єкт виданого на ім`я [PERSON] від 30.12.2022 року на час державної реєстрації житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вказано зовсім інші характеристики сараю (Б), висота дорівнює 3 кв.м., площа 192,2 кв.м., фундамент дерев`яні стовпи, стіни піноблок, перекриття дерево, покрівля азбесто-цементні хвилясті листи. Також з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.03.2023 року №370079374 за [PERSON] , було зареєстровано право власності на зокрема й ті господарські будівлі та споруди, які були збудовані [PERSON] , але право власності на які ним вчасно не було зареєстровано. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються\~Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV\~та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Відповідно до абз.4 п.1 та п.2 ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до абз.3 п.4 ч.1 ст. 24 цього Закону визначено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав є, серед іншого, те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Так, згідно з пунктами 6, 7, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Відповідно до приписів ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз.2,3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У п. 3 ч.1 ст. 27 цього Закону України, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, в тому числі, але не виключно, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17 (провадження № 14-331цс18) вказано, що якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора, який вчинив їх за заявою третьої особи, тобто дії стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором та іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна. Цей спір повинен розглядатися в порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, за своєю природою він є приватноправовим В зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377 апп18). Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19) ухвалення судових рішень, пов`язаних з питаннями державної реєстрації, обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.2\~ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, оскільки підставою для державної реєстрації права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, які були зареєстровані державним реєстратором Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області Чернецькою Оксаною Володимирівною стали: рішення суду, серія та номер: 556/786/21, виданий: 31.05.2022, видавник: Кузнецовський міський суд Рівненської області; постанова суду, серія та номер: 556/786/21, виданий: 24.11.2022, виданий Рівненський апеляційний суд; ухвала суду, серія та номер: 556/786/21, виданий: 08.12.2022, виданий: Кузнецовський міський суд Рівненської області, однак даними судовими рішеннями було в свою чергу лише скасовано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнано недійсними Договори купівлі-продажу, витребувано спадкове майно з чужого володіння [PERSON] , та повернути законному володільцю [PERSON] , право приватної власності [PERSON] , припинено. Однак ні відповідачем, ні третьою особою не надано суду доказів визнання права власності на спірне майно, яке не належало спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з чим, на думку суду, відсутні правові підстави, на яких [PERSON] , здійснила державну реєстрацію спірного майна. А тому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами є протиправним, запис про проведену державну реєстрацію права №49429837 від 28.02.2023 року підлягає скасуванню та є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін щодо припинення речових прав [PERSON] , на нерухоме майно на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Європейський суд з прав людини при розгляді справ Баришевський проти України від 26.02.2015 року, Пмайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, Двойних проти України від 12.10.2006 року, Меріт проти України від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стороною позивача надано ордер, договір про надання правової допомоги та представництва інтересів, укладеного між [PERSON] , та адвокатом Волошином Л.С., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, який позивач поніс і який очікує понести у зв`язку із розглядом справи, рахунок-фактуру, копію банківської квитанції. Тобто, оскільки позивачем надано документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38\~000 (тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Матеріали справи містять і відомості про оплату позивачем судового збору з якого вбачається, що загальна сума судового збору складає в розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Пред`явлений позивачем позов задоволений в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок відповідачки і вказаних судових витрат. На підставі наведеного

Outcome: approved