Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Зміст позовних вимог Представник позивача у січні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що сторони 14.07.2012 року уклали шлюб та мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . 22.06.2015 рішенням Тростянецького районного суду Сумської області шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2015 року у справі №588/1001/15-ц призначено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторона позивача вважає, що розмір аліментів, визначений судом для стягнення на сьогоднішній день є необ`єктивним та такими, що порушує баланс щодо захисту прав усіх малолітніх дітей позивача, оскільки позивач не проживає з сином після розірвання шлюбу, але від участі у вихованні та утриманні [PERSON] не ухиляється, на утриманні у позивача є й інша дитина [PERSON] , [INFO] , на яку позивач сплачує аліменти за рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області. Разом з тим, у 2022 році позивач поступив до Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» з діагнозом: МВТ, акубаротравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, стороннє тіло рогівки лівого ока, має проблеми зі здоров`ям, потребує лікування, зокрема, оперативного втручання при лікуванні лівого ока. Також позивач як діючий військовослужбовець несе постійні витрати для забезпечення власного захисту та забезпечення своїх потреб та потреб побратимів під час виконання обов`язків під час проходження військової служби. Посилаючись на вказані обставини представник позивача просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2015 року у справі № 588/1001/15-ц на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17.02.2025. 07.02.2025 представник відповідачки [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якій вказав, що вимоги позивача не визнаються повністю, оскільки заява позивача що його фінансовий стан не дозволяє утримувати його дітей не підтверджено жодними доказами у справі, та не надано документів про потребу лікування. Представник указав, що діти народжені в різних шлюбах від різних матерів мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу та зазначив, що відповідачка отримує невелику зарплату, оскільки працює у школі, крім того, син [PERSON] має проблеми зі здоров`ям пов`язані з ЦНС, кіста ХС, у зв`язку з чим доводиться проходити періодично підтримуюче лікування. Представник відповідачки указав, що дитина потребує відвідувань репетиторів, та навчається у музичній школі, що потребує додаткових витрат на придбання музичного інструмента. Ураховуючи викладене вище, представник відповідачки просить суд у задоволенні позову відмовити повністю та стягнути з позивача понесені судові витрати. 17.02.2025, 06.03.2025 від представника відповідачки надійшли клопотання про розгляд справи без участі сторони відповідача. 17.02.2025, 25.03.2025 представником позивача подано заяви про долучення доказів до матеріалів справи. 26.02.2025 Головне управління ДПС у Сумській області на виконання ухвали суду надало відомості з відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків з інформацією про джерела / суми нарахованого доходу [PERSON] у період з 3 кварталу 2015 по 4 квартал 2024 року. Протокольною ухвалою від 26.03.2025 відкладено розгляд справи до 16.04.2025 у зв`язку з клопотанням представника позивача. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що позивач та відповідачка 14.07.2012 уклали шлюб, який був розірваний рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22.06.2015 (а.с.7-8). У період шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2015 року у справі №588/1001/15-ц призначено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-9зв.) та відкрито виконавче провадження №48694932 про стягнення із позивача на користь відповідачки указаних аліментів (а.с.10). На той час [PERSON] інших дітей на утриманні не мав, визнав позов, проти сплати аліментів в розмірі щомісячного доходу не заперечував. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.19). Згідно витягу з наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.01.2024 року за № 43-ОС [PERSON] зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, прийнято на військову службу за контрактом з 11.01.2024 року (а.с. 17). Згідно виписки №651 з медичної картки стаціонарного хворого Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» [PERSON] встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку з антено-вегетативним синдромом і цефалгією. Супутні захворювання: інсомнічний синдром, ВСД за змішаним типом, СН 0 ст., хронічний холецистит, викривлення носової перетинки, травма шкіри обличчя біля лівого ока, розбіжна косоокість, міопія слабкого ступеню (а.с.23-24). Відповідачка зазначила, що її син [PERSON] має проблеми зі здоров`ям пов`язані з ЦНС, кіста ХС, у зв`язку з чим доводиться проходити періодично підтримуюче лікування. Також відповідачка зазначила, що [PERSON] у вихованні сина участі не бере, іншої допомоги не надає. Почав сплачувати аліменти останні 5-6 місяців. Існує заборгованість по аліментам. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, представник позивача посилався на те, що він має проблеми зі здоров`ям, потребує лікування, зокрема оперативного втручання при лікуванні лівого ока, крім того, загальний розмір аліментів, які позивач сплачує на утримання неповнолітніх дітей складає 75 %. Указаний відсоток суд вважає арифметичною помилкою, оскільки на момент подачі позову на [PERSON] сплачувалися аліменти у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, що складає 33,3%, а на [PERSON] частини його щомісячного доходу, що складає 25%, що у сумі становить 58,3%. Після набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2025 у справі № 583/215/25 сумарний розмір стягнень становить 49,9%. Суд проаналізував та порівняв доходи позивача і відповідача за 2015 - 2024 роки. За наявною інформацією доходи позивача є більшими, ніж відповідачки орієнтовно в три і більше разів. Також суд бере до уваги рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.03.2025 у справі № 583/215/25, яким змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання його дочки [PERSON] [INFO] . Суд зменшив розмір аліментів, які стягуються з до 1/6 частини всіх заробітків (доходів) платника. У справі прийнято заочне рішення, відповідачка в судове засідання не з`явилась, відзив не подала. Але у справі Тростянецького районного суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] на відміну від матері другої дитини позивача, відповідачка обґрунтовувала необхідність збереження встановленого розміру аліментів, підтверджувала витрати на лікування навчання та розвиток дитини. Тому зменшення розміру аліментів до доходів суд вважає таким що невиправдано погіршить матеріальний стан дитини. Водночас суд враховує, що з часу визначення аліментів в розмірі доходів з яким [PERSON] добровільно погоджувався у 2015 році змінився його сімейний та матеріальний стан. Виникла необхідність брати участь в утриманні доньки, яка народилась [INFO] , крім того, позивач є учасником бойових дій і на час розгляду справи проходить службу по контракту, має потребу витрачати кошти на власне лікування. Нерухомого чи рухомого майна позивач у власності не має. \~ \~ \~ \~У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі №682/2454/22 (провадження №61-10748св23), а також від 19.06.2024 року № 686/22677/23 (провадження 61-5022св24). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає доведеним те, що сімейне та матеріальне становище позивача змінилося, внаслідок народження доньки [PERSON] , на утримання якої позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини, а також значне погіршення стану здоров`я позивача, враховуючи те, що він потребує лікування (оперативного втручання), що потребує додаткових фінансових затрат. Зазначене, підтверджує наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру аліментів. Враховуючи зазначене вище, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також зміну матеріального стану відповідача, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2015 №588/1001/15-ц і стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде пропорційним, розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуватимуться права та інтереси сторін. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи надані сторонами пояснення та докази, суд дійшов висновку, що вимога про зменшення розміру аліментів не є явно необґрунтованою і підлягає задоволенню частково. А саме, розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 20.07.2015 року у справі №588/1001/15-ц на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] підлягає зміні з 1/3 частини його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 16.04.2025 подав документи на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на оплату правничої допомоги, а саме: копії договору про надання правничої допомоги, акту наданих послуг, рахунку на оплату та квитанції про оплату на суму 8000 грн. Представник позивача вказав що судові витрати залишає за собою. Проти розміру заявлених представником відповідача судових витрат заперечував вважав їх надмірними та необґрунтованими. Згідно частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Подані представником відповідача докази підтверджують понесені відповідачем судові витрати та їх розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. У цій справі представником відповідача було подано відзив, також представник взяв участь у судових засіданнях 26.03.2025 та 16.04.2025. Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача до суми 5000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути 5000 грн понесених і документально підтверджених судових витрат на оплату правничої допомоги.

Outcome: partial