Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулась до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло С.Ю. (надалі за текстом - третя особа), про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] (надалі за текстом - спадкодавець), проте, у зв`язку з запровадженням в України військового стану, похилим віком та станом здоров`я, позивач пропустила строк для прийняття спадщини, з огляду на що, позивач просить суд визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Ухвалою Суду від 21.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. За наслідками підготовчого засідання 26.02.2025 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Суду від 26.02.2025 судом витребувано від третьої особи докази. 07.04.2025 до суду від третьої особи надійшли докази на виконання вимог Ухвали від 26.02.2025. У судове засідання 16.04.2025 представники сторін не прибули. Від відповідача до суду відзив не надходив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач щодо спадкоємця є рідною сестрою, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.04.1951 р. позивача, яка до одруження мала прізвище [PERSON] , де вказано, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] спадкоємця де вказано, що його матір`ю є [PERSON] [INFO] помер спадкодавець, що підтверджується свідоцтвом про смерті [NUMBER] від 24.03.2024 року. 04.12.2024 позивач звернувся до третьої особи з заявою про прийняття спадщини. 05.12.2024 позивач отримав від вказаної особи постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері. У вказаній постанові зазначено, що позивач є спадкоємцем другої черги по закону. Позивач зазначає, що своєчасно у визначений законодавством термін у 6 місяців не звернулася до третьої особи, через запровадження в України військового стану. Крім цього, позивач звертає увагу, що через похилий вік та поганий стан здоров`я позивач майже не виходила з дому. Також, позивач зауважує, що обидва її сини перебувають на службі в Збройних Силах України, перед закінченням строку для прийняття спадщини помер її чоловік [PERSON] і вона займалася організацією його поховання, потім поминального обіду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, кінцевий строк для подання заяви про прийняття спадщини для позивача було 24.09.2024, який позивачем було пропущено. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Із наданих позивачем пояснень, судом встановлено, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини стала об`єктивна неможливість позивача звернутись до нотаріуса через: запровадження в України військового стану, похилий вік, поганий стан здоров`я перебування обох синів на службі в Збройних Силах України, смерті чоловіка позивача та організація поховання чоловіка. Дослідивши доводи позивача на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд доходить до висновку, що зазначені обставини є поважними, та наявні об`єктивні причини пропуску строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відтак, враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, у резолютивній частині рішення суд повинен вказати певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, враховуючи обставнини справи та обгрунтування позовних вимог, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є тримісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved