Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 01 червня 2002 року, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, зроблено актовий запис №3. У шлюбі народилася спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти на момент подання даної позовної заяви є повнолітніми. На теперішній час, офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер і тому знаходиться на стадії розірвання. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача і відповідача, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Таким чином, подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися. Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача. Тому вважає за необхідне розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного, просить суд прийняти позовну заяву до свого провадження та розірвати шлюб, зареєстрований 01 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №3. Здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (ч.2 ст.184 ЦПК України); Розгляд справи провести за відсутності позивача та представника позивача, позов підтримуєв повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою судді від 21.02.2025 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. 15.04.2025 року від позивача [PERSON] надійшла заява про надання оригіналів документів, згідної якої вона надала суду оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. в прохальній частині позовної заяви її представник адвокат Косей К.В. просила розгляд справи провести у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 17.04.2025 року на 16 год. 10 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що 01 червня 2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії [NUMBER] . У шлюбі у позивача з відповідачем народилася спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як стверджує\~позивачка,\~що на теперішній час, офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер у позивача і відповідача, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові, довіри та поваги один до одного. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved