Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Суть спору [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог ствердила, що 02.09.2006 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Старопорицькою сільською радою, Іваничівського району Волинської області за актовим записом №5. Вона з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Старший син [PERSON] навчається в Технічному фаховому коледжі Луцького національного технічного університету, син [PERSON] навчається в першому класі Старосільської початкової школи, донька [PERSON] навчається в дошкільному відділенні Старосільської початкової школи. Як зазначає позивач, між нею та відповідачем спільне життя не склалося, у них різні погляди на життя, відсутні взаєморозуміння, довіра та компромісні рішення. Відповідач зловживає спиртними напоями, однак вона намагалася зберегти сім`ю, заради дітей. З часом побутові суперечки переросли в насильство із сторони відповідача. [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям, матеріальним та моральним станом дітей, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, останній вчиняє моральний тиск, скандали, погрожує фізичною розправою, нерідко застосовує фізичне насилля. На даний час поведінка відповідача несе загрозу не тільки їй самій, а й дітям, відтак вона прийняла рішення про розірвання шлюбу, спір про майно відсутній, питання утримання дітей буде розглядатися в окремому судовому провадженні. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить суд розірвати шлюб, який зареєстрований Старопорицькою сільською радою, Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 5, малолітніх дітей залишити проживати з нею. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Позиція учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Додатково зазначила, що відповідач зловживає алкоголем, вчиняє сварки та піднімає руку на позивача, тобто вчиняє домашнє насильство, крім того, діти бояться свого батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив повністю. Ствердив, що дійсно у сім`ї бувають конфлікти, під час сварок він міг вживати нецензурну лексику, але впевнений, що зможе зберегти шлюб. Підтвердив, що був випадок коли він випадково придушив позивача, внаслідок чого у неї появився синяк на шиї. Ствердив, що хоче зберегти сім`ю, просив суд надати йому термін для примирення, оскільки він з позивачкою, на даний час, проживають разом та їх стосунки покращилися. Представник позивача [PERSON] заперечила, щодо надання судом терміну для примирення, оскільки відповідач вчиняє домашнє насильство, при таких обставинах термін на примирення не надається. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09:30 год. 22.04.2025 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області. Ухвалою суду від 22.04.2025 року відмовлено в клопотанні відповідача [PERSON] про надання строку на примирення сторін. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.09.2006 року Старопорицькою сільською радою Іваничівського району Волинської області за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.09.2006 року (а.с. 9). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.06.2008 року), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.05.2018 року) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2020 року). Відповідно до копії відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 20.03.2025 року за № 130, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно з копією Акту обстеження про встановлення факту проживання за № 9 від 31.03.2025 року, гр. [PERSON] із дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , чоловік [PERSON] також проживає за вищезазначеною адресою без реєстрації (а.с. 15). Відповідно до копії довідки відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету» від 24.03.2025 року, з 01.09.2023 року [PERSON] навчається у даному коледжі на денній формі навчання, термін навчання по 30.06.2027 року (а.с. 16). Згідно з довідкою Павлівського ліцею Павлівської сільської ради від 24.03.2025 року за № 101/04, [PERSON] навчається в першому класі Старосільської початкової школи - філії Павлівського ліцею Павлівської сільської ради (а.с. 17). Відповідно до копії довідки Павлівського ліцею Павлівської сільської ради від 24.03.2025 року за № 102/04, [PERSON] вихованець дошкільного відділення в Старосільській початковій школі - філії Павлівського ліцею Павлівської сільської ради (а.с. 18). Згідно з копією витягу з сайту судової влади, справа №156/416/25 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) перебуває на розгляді в Іваничівському районному суді Волинської області. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). Висновки суду Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків, у зв`язку з вчиненням відповідачем домашнього насильства. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що в порядку ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо вимоги про залишення на проживання малолітніх дітей. В позовній заяві, [PERSON] просила залишити малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживати разом із нею. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч. 3 ст. 29 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи, те, що проживання дітей з матір`ю не суперечить інтересам малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що позовна вимога в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч. ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так, на підтвердження витрат про надання правової допомоги, представником позивача надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1133991, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1085, копія договору № 8 про надання правничої допомоги від 28.03.2025 року, рахунок - фактура №1 від 28.03.2025 року до договору про надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн., копія платіжної інструкції P24A4074288223D9732 від 19.03.2025 року. Оцінюючи надані докази, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved