Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час він звернувся в Управління Пенсійного фонду в Кіцманському районі з заявою про призначення йому пенсії, однак, при призначенні пенсії не враховано період навчання, що підтверджується листом Відділу контролю за правильністю призначення пенсії Відділ обслуговування громадян Відділ перерахунків пенсій, оскільки в Атестаті №720, який виданий Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті 17.08.1987 року по батькові заявника зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Зазначає, що факт належності йому зазначеного документу підтверджується паспортом, кодом, свідоцтвом про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт належності йому [PERSON] , Атестату №720, який виданий Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті 17.08.1987 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~ з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,\~ч.1 ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа\~\~ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області 17.12.1999 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника, який народивася [INFO] , зазначено як « [PERSON] ». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, за якою присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків, також видана на ім`я « [PERSON] (а.с.3-5). Згідно свідоцтва\~про розірвання\~шлюбу серія\~ [NUMBER] \~від 19.05.1995\~року заявник значиться як « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до Витягу з територіальної громади заявник значиться як « [PERSON] » (а.с.10). З копії Атестату №720, який виданий Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті 17.08.1987 року вбачається, що заявник значиться як « [PERSON] » (а.с.7). Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника з метою призначення пенсії, в іншому порядку встановити факт належності вказаного Атестату [PERSON] немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved