Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 57850,01 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.04.2016 ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] уклали кредитний договір №200516129, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 13187,82 грн., з встановленим строком користування з 27.04.2016 р. по 11.07.2018 р. Між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 20.07.2020 укладено договір відступлення прав вимоги №7БМ , за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №200516129. \~ \~ \~ \~ Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на момент складання позову загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за кредитним договором № 200516129 від 27.04.2016 року становить 36 895,43 грн. Також позивачем нараховано 3% річних у розмірі 3 317,72 грн. та інфляційні втраит за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 17 636,95 грн. Разом заборгованість становить 57 850,10 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. а також витрати на правничу допомогу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні. У судові засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, що у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути справу за відсутності представника позивача. В судові засідання, призначені на 06.03.2025, 21.04.2025 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток та здійснення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду. Про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не подавала. Відтак, судом 21.04.2025 постановлено провести розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи. Так, судом встановлено, що 27.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено кредитний договір №200516129, відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 13187,82 грн. (Кредит готівкою), з встановленим строком користування з 27.04.2016 р. по 11.07.2018 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] представником позивача надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: заяву №200516129 від 27.04.2016 року, анкету №2735483 від 27.04.2016 року, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 27.04.2016 року, договір добровільного страхування життя від 27.04.2016 року №200516129. 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору. З наданої у матеріали справи копії Витягу Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 10.07.2020 року, наводяться відомості, що до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №200516129, укладеним 27.04.2016 року з [PERSON] на суму 36895,43 грн., з яких: 12821,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 24074,42 грн. - заборгованість за доходами. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за кредитним договором №200516129 від 27.04.2016 , станом на 12.12.2024 таку ж суму, яка була передана позивачу, як новому кредитору по договору відступлення прав вимоги. Також позивачем нарахована сума інфляційних втрат за період з 12.2021 по 11.2024 в розмірі 17 636,95 грн та 3% річних з 13.12.2021 по 31.12.2023 в сумі 3 317,72 грн., які названі в розрахунку «штрафні санкції». Щодо нарахованих інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає, що таке нарахування за період з 24.02.2022 по 24.06.2024 є необгрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, щодо загальної суми заборгованості, яку просить стягнути позивач, суд вважає що вона не доведена позивачем належними та допустимими доказами. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків, та доведено позивачем, між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] 27.04.2016 року укладено кредитний договір №200516129. Згідно з зазначеним кредитним договором сторони домовились про надання кредитних коштів відповідачки за погодженими умовами. Однак, до матеріалів справи позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів відповідачці. Також, не надано доказів наявності заборгованості за кредитним договором на момент укладення договору №7_БМ про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 20.07.2020 року. Зважаючи на викладене, наявність заборгованості [PERSON] не підтверджена належними та допустимими доказами у справі, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона\~посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, з огляду на положення вказаних вище норм законодавства, позивачем надано докази укладення письмового кредитного договору відповідачем та іншою юридичною особою ПАТ «Банк Михайлівський», однак не надано доказів перерахування відповідачці кредитних коштів та наявності заборгованості відповідачки перед первісним кредитором. Водночас, саме на позивача покладено обов`язок доказування обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та подання всіх наявних у нього доказів у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, то судові витрати слід покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed