Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У січні 2025 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 140\~413,09 грн. заборгованості за кредитними договорами та вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.01.2018 між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (надалі - ПАТ «ПУМБ», позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір №200971196601, на підставі якого відповідачу видано кредит у розмірі 56100,00 грн., а надалі, 03.03.2020 укладено кредитний договір №1001562807201, на підставі якого відповідачу видано кредит у розмірі 58065,00 грн. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості та процентами, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2024 утворилася заборгованість, яка становить: 1) 89672,95 грн. за кредитним договором від 31.01.2018 № 200971196601, з яких: 56089,30 грн. заборгованість за кредитом; 33583,65 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) 50740,95 грн. за кредитним договором від 03.03.2020 № 1001562807201, з яких: 19718,55 грн. заборгованість за кредитом; 3,69 грн. заборгованість процентами; 31018,71 грн. заборгованість за комісією. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 60 61). Відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання, призначене на 24.04.2025 учасники справи повторно не з`явились. Представник позивача, відповідно до ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України, у прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи без його участі, із зазначенням щодо відсутності заперечень проти винесення заочного рішення (а.с. 3, зворот). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими на його зареєстроване місце проживання (штрихкодові ідентифікатори ПАТ «Укрпошта» 0610230599656, 0610241789740). Однак, такі повернулися на адресу суду без вручення у зв`язку із відсутністю адресата за указаною адресою (а.с. 65-66, 69-70). Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі №\~755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №\~800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №\~10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). Тож, відповідач допустила повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 31 січня 2018 року між ПАТ «ПУМБ» та відповідачем складена та підписана Заява №\~200971196601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі Договір від 31.01.2018) (а.с. 9). У змісті заяви відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну карту (номер кредитної карти миттєвого випуски (неперсоніфікованої) [NUMBER] та встановити кредитний ліміт у сумі 15\~000,00 грн. (а.с. 9). З копії довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №\~200971196601 вбачається, що 31.01.2018 встановлено кредитний ліміт у розмірі 15\~000,00 грн., з його подальшим збільшенням до 56\~100,00 грн. (востаннє 26.05.2023) (а.с. 30, зворот). 31 січня 2018 року відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту (а.с. 9, зворот). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31.01.2018 № 200971196601, заборгованість відповідача, станом на 31.10.2024 (включно), становить 89\~672,95 грн., з яких: 56\~089,30 грн. заборгованість за кредитом; 33\~583,65 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (а.с. 33, зворот - 36). Крім цього,\~03.03.2020 між ПАТ «ПУМБ» та відповідачем складена та підписана Заява №\~1001562807201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі Договір від 03.03.2020) (а.с. 8). Згідно з інформацією, викладеною у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку (а.с. 8). Зі змісту Заяви №\~1001562807201 вбачається, що сторонами досягнуто згоди щодо: суми кредиту 58\~065,00 грн.; строк кредитування 36 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99\~%, графік внесення періодичних платежів (а.с. 8). 3 березня 2020 року відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту (а.с. 8). Відповідно до копії платіжної інструкції №\~TR.41345010.51550.8810 від 03.03.2020 вбачається факт надання відповідачу позивачем кредитних коштів в сумі 58065,00 грн. за Договором від 03.03.2020 №\~1001562807201 (а.с. 31). Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03.03.2020 № 1001562807201, заборгованість відповідача, станом на 31.10.2024 (включно), становить 50\~740,95 грн. за кредитним договором від 03.03.2020 № 1001562807201, з яких: 19\~718,55 грн. заборгованість за сумою кредиту; 3,69 грн. заборгованість за процентами; 31\~018,71 грн. заборгованість за комісією (а.с. 30-33). З виписок із банківських рахунків вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, здійснювала погашення строкової заборгованості, здійснювала різноманітні покупки через POS-термінал, користувалась послугами таксі, тощо (а.с. 36 45). 4 листопада 2024 року АТ «ПУМБ» направило на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості у загальному розмірі 140\~413,90 грн. (а.с. 28-30). До Заяв №\~200971196601 та №\~1001562807201 позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками у редакціях з 10.06.2017 та з 12.06.2019 (а.с.\~11-21; 22-27). Оцінка суду. Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Тому, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на станом на 31.10.2024 у відповідача утворилася заборгованість, яка становить: 1) 89672,95 грн. за кредитним договором від 31.01.2018 № 200971196601, з яких: 56089,30 грн. заборгованість за кредитом; 33583,65 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) 50740,95 грн. за кредитним договором від 03.03.2020 № 1001562807201, з яких: 19718,55 грн. заборгованість за кредитом; 3,69 грн. заборгованість процентами; 31018,71 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За\~правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~ст. 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Звертаючись до суду з цим позовом, Банк надав достатньо доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, які досліджено судом. Наявність згаданих доказів є такими, що підтверджують розмір заборгованості. При цьому, відповідач користувався кредитними коштами, сплачував строкові зобов`язання, у тому числі проценти та комісії, тобто визнавав їх. З березня 2022 року відповідачу надано кредитні канікули, однак, після їх закінчення у нього почала утворюватися заборгованість. Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення ним тіла кредиту та спростування доводів представника позивача про наявність заборгованості саме у такому розмірі. Станом на день розгляду справи борг за кредитними договорами у повному обсязі відповідачем не повернуто, відзиву на позов на надано, розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надіслано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і факт його невиконання по сплаті строкових платежів за укладеними Договорами. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved