Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 20.07.2023, між ТзОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір №470611-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 21 000 грн. на умовах строковості, платності та зворотності. Видача кредиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану при заповненні анкетних даних. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 9100 грн. Однак, повністю не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.11.2024 утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 77106,50 грн., що складається з наступного: 21000 грн. - заборгованість за кредитом, 55052,13 грн. - заборгованість за простроченими процентами та 1054,37 грн. - заборгованість по комісії. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 77106,50грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. 1.2.Відповідачка [PERSON] подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, зокрема тіло кредиту у сумі - 21000 грн., суму прострочених платежів по відсотках та комісії не визнає. Окрім того, просить розстрочити суму заборгованості, що буде підлягати стягненню за кредитним договором рівними частинами строком на 12 місяців. 1.3.Представник позивача надав додаткові пояснення у справі, згідно яких підтримує вимоги викладені у позовній заяві, зазначає, що відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», які підписані відповідачем, відтак і погоджені. Позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору. Звертає увагу, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені у самому договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Окрім того, ТОВ «Бізнес Позика» заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду у разі його ухвалення. Мотивують тим, що відповідачем не обґрунтовані обставини та не надані належні докази, які б підтверджували такі обставини, що істотно ускладнюють виконання ним рішення суду у разі його ухвалення або роблять його неможливим, а тому просять відмовити у задоволенні клопотання про розстрочку та задовольнити позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика « у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 28.11.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 03.02.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Відповідачка змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить копія паспорту, виданого 23.01.2025 (РНОКПП без змін), подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, окрім того, просить розстрочити суму заборгованості, що підлягає стягненню за кредитним договором рівними частинами строком на 12 місяців. Представник позивача надав додаткові пояснення у справі, згідно яких підтримує вимоги викладені у позовній заяві, окрім того, заперечує проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду у разі його ухвалення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 20.07.2023 між ТзОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір №470611-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями (пропозицією (офертою) укласти договір та прийняттям (акцептом) пропозиції укласти договір), підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 21 000 грн., строком на 24 тижні, термін дії договору до 04.01.2024, на умовах сплати процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка 2,0% в день (фіксована ставка), знижена процентна ставка - 1,15012099% в день, та сплати комісії за надання кредиту в розмірі 3150 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 54600 грн. (а.с.17-31). Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.15-16). До вказаного договору також додана візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта, з якої встановлено, що [PERSON] підписала одноразовим електронним ідентифікатором за допомогою телефону паспорт споживчого кредиту та Договір (а.с.32-34) ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 21 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с.35). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) підтверджується листом, наданим АТ «Універсалбанк» від 29.11.2024 (а.с.70). З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувалася кредитною карткою № [NUMBER] та отримувала кредитні кошти (а.с.77-99). Відповідно до наданих позивачем довідки та розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 14.11.2024 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №470611-КС-001 про надання кредиту від 20.07.2023, яка становить 77106,50 грн., з яких 21000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 55052,13 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 1054,37 грн. - заборгованість по комісії (а.с.11-14). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №470611-КС-001 на загальну суму 9100 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості (а.с.11). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Суд робить висновок, що 20.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. Відповідачка, будучи вільною в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим і погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. 5.2. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, у розрахунку відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №470611-КС-001про надання кредиту, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості підрахована з урахуванням всіх часткових попередньо сплачених платежів відповідачем. Отож, позивач довів суду свою позицію. Натомість відповідачка не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень щодо нарахованої їй суми за простроченими відсотками та комісією, тому суд залишає їх поза увагою, оскільки такі не підтверджені жодними доказами та спростовані матеріалами справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. 5.3. Вирішуючи заяву [PERSON] щодо розстрочки заборгованості, суд враховує майновий стан відповідачки та значну суму заборгованості, тому розстрочує виконання рішення на дванадцять місяців. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідача з врахуванням його життєвої ситуації. 5.4. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved