Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що до 01.05.2018 року послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , здійснювало ПАТ «Київенерго», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по заборгованості за послуги з централізованого опалення, спожиті до 01.05.2018, у розмірі 21 036,45 грн. та послуги з постачання гарячої води до 01.05.2018 у розмірі 61 136,93 грн. З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключалися). Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 4 404,31 грн., за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 63 242,33 грн., з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 25 614,29 грн., з 01.11.2021 за послуги з постачання гарячої води у розмірі 50 682,81 грн., за період з 01.11.2021 зі сплати внесків за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 065,03 грн., та за період з 01.11.2021 заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 294,30 грн. Також з відповідачів підлягає стягненню, нараховані на зазначену заборгованість, 3 % річних та інфляційні втрати. Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 22.01.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] подала суду відзив, в якому заперечувала проти позовних вимог. Зазначила, що позивачем не було враховано платіж на суму 245,27 грн. за заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та платіж на суму 457,90 грн. за заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води. Також 23.01.2025 вона сплатила 1144,81 грн. за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії. Просила суд застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог, які нараховані до 01.05.2018 за послуги з центрального опалення у розмірі 21036,45 грн. та за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 61136,93 грн., з урахуванням нарахованої інфляції на складову боргу та трьох відсотків річних. Також просила суд застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог, які нараховані з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з центрального опалення у розмірі 4404,31 грн. та за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 63242,33 грн. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти застосування строків позовної давності. Інші відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] з 20.11.1986 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 07.08.2003 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 16.02.1989 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 06.05.2001 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Відповідно до Витягу (Додатку № 1 до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 до позивача перейшло право вимоги за квартирою [ADDRESS] , у розмірі 21036, 45 грн. - заборгованість за послуги з центрального опалення та у розмірі 61136, 93 грн. - заборгованість за послуги з подачі гарячої води. Надання послуг відповідачу здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). Відповідно до п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загального боргу. Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , до 01.05.2018 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 21 036,45 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 473,75 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 619,81 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , до 01.05.2018 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 61 136,93 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 1 376,84 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 707,54 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2024 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 4 404,31 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 99,19 грн. та інфляційні втрати в розмірі 339,13 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2018 по 31.10.2024 обліковується заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 63 242,33 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 1 424,25 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 869,66 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.10.2024 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 25 614,29 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 553,22 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 925,63 грн. та пеня у розмірі 465,15 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.10.2024 обліковується заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 50 682,81 грн., на яку нараховані 3% річних у розмірі 959,61 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3 414,83 грн. та пеня у розмірі 821,41 грн. Згідно з розрахунком за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2021 по 31.10.2024 обліковується заборгованість за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 065,03 грн. та за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 291,30 грн. 09.02.2022 [PERSON] сплатила на користь позивача 245, 27 грн. призначення платежу: абонентське обслуговування теплова енергія, [ADDRESS] . 09.02.2022 [PERSON] сплатила на користь позивача 457,90 грн. призначення платежу: абонентське обслуговування гаряча вода, [ADDRESS] . Разом з тим, позивачем не було враховано це та не було включено у розрахунок заборгованості за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води. 23.01.2025 [PERSON] сплатила на користь позивача 1144,81 грн., призначення платежу: абонентське обслуговування теплова енергія, [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Відповідно до п.п. 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п.п.1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Пунктами 24, 25, 26 вищенаведених Правил визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем. Суд звертає увагу, що відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились. Враховуючи обставини, встановлені у судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго». З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 21036, 45 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 61136,93 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2015 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 4404, 31 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 63424, 33 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з 01.11.021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 25614, 29 грн. та нарахованої на цю суму заборгованості пеню у розмірі 465, 15 грн., заборгованість за спожиті з01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 50682, 81 грн. та нарахованої на цю суму заборгованості пеню у розмірі 821,41 грн. Разом з тим, суд звертає увагу, що [PERSON] сплатила на користь позивача 245, 27 грн. за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії, 457,90 грн. за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води та 1144,81 грн. за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 294,30 грн. та теплової енергії у розмірі 1065, 03 грн. задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з січня 2024 року по жовтень 2024 року інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідним зазначити наступне. В силу частин 1, 5 ст. 261, частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню COVID-19, скасований відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 № 651. Слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто 30.06.2023 карантин був скасований, проте станом на цей час і до дня розгляду справи по суті триває воєнний стан, а тому перебіг позовної давності зупинився на строк дії такого стану. Враховуючи вищевикладене, а також те, що про наявність порушення своїх прав та необхідність їх захисту в судовому порядку КП «Київтеплоенерго» стало відомо після укладення договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, суд відхиляє посилання [PERSON] щодо спливу позовної давності. Також суд зазначає, що відповідно до приписів ч.5, 7 ст.265 ЦПК України резолютивна частина рішення не повинні містити відомостей про номери та види рахунків, на які мають бути зараховані грошові кошти, що стягнуті з відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99, 45%) в розмірі 934,30 грн. та витрати пов`язанні з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 10,69 грн, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення, що загалом становить 944,99 грн.

Outcome: partial