Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

20 лютого 2025 року представник позивача Березовський О.Д., звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по частині на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Позов мотивований тим, що спірний будинок був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , членом колгоспного двору була його дружина [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день смерті. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрила спадщина на вищевказане майно, спадкоємцями якого є позивачі. Проте, оформити спадщину в нотаріальній конторі позивачі не мають змоги, оскільки в них відсутні документи, які б підтверджували право власності померлих на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивачі не з"явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності нез`явившися учасники справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , членом колгоспного двору була його дружина [PERSON] , які станом на 15.04.1991 року проживали в будинку (а.с.24-27). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 04.12.2003 Будинською сільською радою Чернігівського району і області, актовий запис № 10 (а.с.17) На день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] , що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 9 від 14 січня 2025 року (а.с.18). Спадкова справа до майна померлого не заводилась, а всю спадщину, як спадкоємиця за законом першої черги прийняла дружина померлого [PERSON] (а.с. 16) як така, що проживала та була зареєстрована разом з померлим спадкодавцем на день його смерті. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 04.02.2013 року виконкомом Будинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 02 (а.с.19). Згідно довідки виконкому Іванівської сільської ради від 14.01.2025 № 8, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна (а.с.20). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти позивачі [PERSON] (а.с.9,10) та [PERSON] (а.с. 14), які у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та частково оформили її, отримавши свідоцтва про прийняття спадщини. Нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори 07.02.2025 позивачам роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки спадкодавцем за життя не вчинено жодних дій, які були б спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не одержав документ, що посвідчує право власності на нього (а.с. 29). Так, з довідки КП «Чернігівське районне БТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 69 від 31 січня 2025 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.28). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] , [PERSON] шляхом задоволення їх позову в повному обсязі.

Outcome: approved