Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

11.02.2025 позивач [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»), Київського обласного державного архіву про визнання виконавчого напису №83485 від 12.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. видано виконавчий напис №83485 про стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 52087,77 грн. Позивач зазначає, що зі змісту виконавчого напису вбачається, що вона має заборгованість за кредитним договором №836/8236DCLRKZPT від 17.09.2014 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», якому АТ «Платинум Банк» відступило право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №147 від 22.03.2018. Заявляє, що приватним нотаріусом не дотримано вимог закону при винесенні оспорюваного виконавчого напису, оскільки заборгованість пред`явлена до стягнення поза межами строку позовної давності. Вважає, що виконавчий напис №83485, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №83485 від 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про стягнення з неї на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 52087,77 грн, та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на її користь сплачений судових збір у загальному розмірі 1211,20 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.03.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. 10.03.2025 до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - адвоката Арсемікова І.В. на позовну заяву. Вказує, що доводи позивача не заслуговують на увагу, просить відмовити у задоволенні позову. (а.с. 26-30) Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Сікорська І.С. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. Представник позивача у позовній заяві просила про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, а також висловила згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Представник відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, неодноразово повідомлявся про розгляд справи, що підтверджується довідками про доставку електронних повідомлень, що містяться у матеріалах справи. (а.с. 44-45) Представник відповідача Київський обласний державний архів в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Київського обласного державного архіву, зазначила, що архівна установа є лише зберігачем документів. (а.с. 46) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача та третіх осіб про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2022 ВП68540832 та постанови про прийняття виконавчого провадження від 22.10.2024 ВП №68540832, 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим №83485 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в розмірі 52087,77 грн, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. відкрито виконавче провадження №68540832із примусового виконання виконавчого напису №83485, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Гореликом Є.Б. прийнято виконавче провадження №68540832. (а.с. 7-9) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір під страхом нікчемності укладається виключно у письмовій формі. Для кредитного договору чинним законодавством не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, а тому в аспекті цього використовуються загальні положення щодо нотаріального посвідчення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1, 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Щодо позовних вимог до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Оскільки для правочину у вигляді кредитного договору законом не передбачена обов`язковість нотаріального посвідчення, то відповідно він може бути нотаріально посвідчений лише за домовленістю сторін такого договору. Позивач при зверненні до суду оспорює факт наявності безспірності заборгованості. Відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача. Також суд критично становиться до заперечень представника відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», викладених у відзиві на позовну заяву, оскільки представником відповідача, посилаючись на норми національного законодавства, не наведено жодних аргументів на противагу доводам позивача та не спростовано. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при вчиненні виконавчого напису від 12.06.2021 №83485, в зв`язку з чим позовні вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог до Київського обласного державного архіву Позивачем як відповідача зазначено також Київського обласного державного архіву, проте позивачем не заявлено жодної позовної вимоги до цього відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). При зверненні до суду із цим позовом, позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у спорі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., має відповідати зокрема Київський обласний державний архів, виходячи з вищезазначеного, слід вважати неналежним відповідачем. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Київського обласного державного архіву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат сплату судового збору суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору підтверджується платіжною інструкцією №68763616 від 01.03.2024 про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с. 11) Враховуючи те, що судом задоволено 50% позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 605,60 грн.

Outcome: partial