Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

В березні 2025 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» на користь [PERSON] судові витрати у сумі 12000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку; в силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити частково заяву про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішеннямГолосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2025 відмовлено у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внесках за експлуатацію будинку. Звертаючись до суду з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник зазначив, що судом не винесено рішення щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається із поданої заяви, представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квітень» на користь [PERSON] судові витрати у сумі 12000,00 грн. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу надані Договір про надання правової допомоги № 28/6 від 28 червня 2022 року, Додаток № 2 до Договору про надання правової допомоги адвокатом № 28/6 від 28 червня 2022 року, Ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1534853, акт приймання - передачі наданої правової допомоги згідно до Договору про надання правової допомоги адвокатом № 28/6 від 28 червня 2022 року та Додатку № 2 від 24 квітня 2023 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 24/4 від 24.04.2023 на суму 12000,00. Відповідно до акта приймання - передачі наданої правової допомоги згідно до Договору про надання правової допомоги адвокатом № 28/6 від 28 червня 2022 року та Додатку № 2 від 24 квітня 2023 року, адвокатом підтверджується отримання гонорару за надану правову допомогу у сумі 12000,00 грн, що було сплачено клієнтом 14 квітня 2023 року при укладенні Додатку № 2 до Договору. Суд зауважує, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Відповідно до п. 1 Додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги адвокатом № 28/6 від 28 червня 2022 року, на виконання п.1.1. Договору між клієнтом та адвокатом, клієнт доручає адвокату представництво інтересів у судовому спорі у справі № 760/1922/22 у всіх судових інстанціях без обмежень повноважень, у тому числі, складення та подання (направлення до суду) відзиву на позовну заяву у справі № 760/1922/22, за що клієнтом сплачується фіксований гонорар у сумі 12000,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 24/4 від 24.04.2023, прийнято від [PERSON] грошові кошти у сумі 12000,00 грн, на підставі Додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги адвокатом № 28/6 від 28 червня 2022 року. Згідно з ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи, що вказана справа є нескладною, обсяг реально виконаних адвокатом робіт, категорію справи, ціну позову, значення справи для сторін, відсутність публічного інтересу до справи, суд, вважає необхідним стягнути витрати на правову допомогу відповідача за рахунок позивача в розмірі 6000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: partial