Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Суть спору: АТ "Житомиробленерго" в особі Андрушівського РЕМ звернулося до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у відповідності до акту №04007-24 про порушення ПРРЕЕ від 12.11.2024 в сумі 30107,73грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 12.11.2024 під час проведення перевірки електроустановки побутового споживача [PERSON] , було виявлено, що відповідачка порушила правила роздрібного ринку електричної енергії, шляхом самовільного позаоблікового підключення електропроводки до електричної мережі, що є власністю оператора системи розподілу тобто накидом дротів навантаження на лінію електропередач Андрушівського РЕМ АТ Житомиробленерго". Позаоблікове підключення було виявлено на ділянці від електричної опори до межі розподілу і здійснене відкритим способом, про що складено відповідний акт, який відповідачка відмовилася підписувати. Під час складення акту проводилася фото фіксація. Тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та просить задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в справи міститься заява в якій просить позовні вимоги задовільнити та про розгляд справи у відсутність представника, щодо заочного рішення не заперечував. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив не направляла, заяви та клопотання відсутні,причини неявки суду не відомі. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відмовився». Тож, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 12.11.2024 під час проведення перевірки електроустановки побутового споживача [PERSON] , було виявлено, що відповідачка порушила правила роздрібного ринку електричної енергії, шляхом самовільного позаоблікового підключення електропроводки до електричної мережі, що є власністю оператора системи розподілу тобто накидом дротів навантаження на лінію електропередач Андрушівського РЕМ АТ Житомиробленерго", про що складено Акт про порушення (ПРРЕЕ) № 04007-24 від 12.11.2024, від підпису якого відповідачка відмовилася (а.с.4). Згідно повідомлення від 12.11.2024, вбачається, що [PERSON] було повідомлено про розгляд акту про порушення на засіданні комісії та попереджено про те, що в разі неприбуття відповідачки, розгляд акту на засіданні комісії проводитиметься у її відсутність та було направлене рекомендованим листом на адресу відповідачки(а.с.5-7). Встановлено, що 17.12.2024 відбулося засідання комісії щодо розгляду акту про порушення ПРРЕЕ за відсутності [PERSON] , та було визнано акт таким, що складений з дотриманням вимог та правомірним, а споживача [PERSON] визнано причетною до вчиненого порушення. Було прийнято рішення про проведення розрахунку , що підтверджується копією протоколу та розрахунку обсягу вартості не облікованої електричної енергії (а.с.8-10). З претензії від 17.12.2024, вбачається, що відповідачку було повідомлено про прийняте рішення на засіданні комісії та про необхідність сплатити завдані позивачу збитки , та було роз`яснено, що в разі несплати в добровільному порядку суми заборгованості, позивач звернеться до суду, вказані документи направлені [PERSON] рекомендованим листом (а.с.11-14). Згідно з п.п. 8.9 пункту 8 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі виявлення однією із сторін порушень умов даного договору, оформлюється акт про порушення, п.п 7 п. 7.1 Договору, оператор системи має право складати акт про порушення споживачем умов договору, та п.п.1 п. 10.1 договору припинення електропостачання здійснюється в разі самостійного приєднання в поза обліковий спосіб (а.с.15-16). Як вбачається із фотознімків, зафіксовано порушення умов користування електричною мережею шляхом самовільного підключення до мережі методом накиду поза облікового кабелю до перед електролічильником (а.с.32-41). Таким чином доведено факт порушення відповідачкою правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 шляхом вчинення самовільного поза облікового підключення до електричної мережі. Оскільки відповідачка, будучи споживачем електричної енергії, здійснила порушення ПРРЕЕ, рішення, оформлене протоколом, не виконала, тому позов є підставним та підлягає задоволенню. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за необліковану електричну енергію у сумі 30107 грн. 73 коп. є доведеними та обґрунтованими. Отже, суд встановив, що наявність заборгованості відповідачки зумовила звернення АТ "Житомиробленерго" в особі Андрушівського РЕМ до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Застосоване законодавство. Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом Акціонерного Товариства "Житомиробленерго" в особі Андрушівського РЕМ сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 10372882 від 11.02.2025 року (а.с.3). Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в повному обсязі. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Висновок суду. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачкою\~вчинено порушення умов користування електроенергією, внаслідок чого утворилася заборгованість за користування не обліковою енергією, в добровільному порядку не відшкодовано, чим завдано матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного Товариства "Житомиробленерго" в особі Андрушівського РЕМ до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved