Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

02 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої, окрім позивачки, є діти спадкодавця, які відмовились від прийняття спадщини. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивачка не з`явився, 09 квітня 2025 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 45). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, 09 квітня 2025 року подали до суду, кожен зокрема, письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 48, 52). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного\~будинку (особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 села Растів за 2021-2025 роки Дольського старостинського округу Ковельського району (а. с. 11). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 43). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 62,4 кв. м, житловою площею 34,5 кв. м, сарай «Б-1», сарай «В-1», вбиральня «Г» (а. с. 12-15). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб та актовий запс про шлюб № 2 від 22 листопада 2005 року (а. с. 28 на звороті, 29, 32 на звороті-33). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та постійно проживала одна в селі Растів Ковельського району Волинської області (а. с. 29 на звороті). Позивачка [PERSON] 29 липня 2014 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті метрі (а. с. 25 на звороті). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, що відповідає вимогам частини першої\~статті 1273\~ЦК України (а. с. 26). Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою від 01 квітня 2025 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 10). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 19/2014 до майна померлої [PERSON] (а. с. 24-44), з яких також видно, що ніхто, окрім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше належне спадкодавцю майно видані також позивачці. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, по 302 гривні 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270,\~1273\~ЦК України та

Outcome: approved