Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

11.11.2024 до Софіївського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просив ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб укладений між сторонами 02.11.2012 та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №49, стягнути судові витрати. Представник позивача вказує, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Поступово сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що свідчить про неможливість спільного проживання та ведення спільного господарства. Між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. За таких обставин, представник позивача вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та інтересам спільної дитини позивача та відповідача Ухвалою суду від 15.11.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 27.12.2024 сторонам надано строк для примирення строком на три місяці до 27.03.2025, а провадження у справі зупинено. 27.03.2025 ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд на 28.04.2025. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02.11.2012 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №49, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 02.11.2012 (а. с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 12.02.2013 (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Доводи сторін вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя остаточно припинили сімейні та подружні стосунки та стали проживати відокремлено, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, не примирилися сторони і у визначений судом для цієї мети строк, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу і визнання відповідачем пред`явленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що позивач [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище, яке вона змінила під час реєстрації шлюбу з відповідачем, то суд дійшов висновку про необхідність відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved