Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

представник ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-понг" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7856485 від 22.10.2019 у розмірі 29720 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 22.10.2019 [PERSON] в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "Мілоан" подав заявку на отримання кредиту № 7856485. Введенням одноразового ідентифікатора відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит № 7856485 від 22.10.2019. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 7856485 від 22.10.2019 з ТОВ "Мілоан" та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 10000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 16.06.2020 згідно умов договору відступлення прав вимоги №001, ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором № 7856485 від 22.10.2019 на користь ТОВ "Діджи Фінанс". 24.01.2022 між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-понг" укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 7856485 від 22.10.2019. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 29720 грн, з яких: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14520 грн - заборгованість за відсотками, 1200 грн - заборгованість за комісією, 4000 грн - заборгованість за пенею. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.10.2019 [PERSON] подав анкету-заяву на кредит № 7856485, згідно з якою просить надати йому кредит у розмірі 10000 грн на строк 29 днів. Сума до повернення - 15550 грн. Комісія за надання кредиту - 12 % від суми кредиту за договором, процентна ставка - 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 22 жовтня 2019 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" кредитний договір № 7856485, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту становить 10000 грн, кредит надається строком на 29 днів з 22.10.2019 по 20.11.2019. Комісія за надання кредиту: 1200 грн., яка нараховується за ставкою 12.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 4350 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Згідно з платіжним дорученням № 2529921 від 22.10.2019, ТОВ "Мілоан" перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн. Призначення платежу: Кредитні кошти від ТОВ Мілоан згідно договору 7856485. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ "Мілоан" за кредитним договором №7856485, заборгованість відповідача становить 29720,00 грн, з яких: 10000 грн - борг по тілу, 14520 грн - борг по відсотках, 4000 грн - борг по пені, 1200 грн - борг по комісії. 16 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" було укладено договір відступлення прав вимоги № 001, у відповідності до умов якого, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно з п. 7.1 вищевказаного договору, в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Новий Кредитор сплачує Кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 196234,75 грн. без ПДВ за таким графіком: 98117,37 грн - до 19.06.2020, 98117,38 грн - до 16.07.2020. Як вбачається з наданих платіжних інструкцій № 2 від 19.06.2020, № 55 від 16.07.2020, ТОВ "Діджи фінанс" сплатило ТОВ "Мілоан" плату в розмірі, визначеному у договорі відступлення прав вимоги № 001 від 16.06.2020. 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-понг" було укладено договір факторингу № 1/15, згідно з умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Як вбачається з витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, ТОВ "Діджи Фінанс" відступило ТОВ "ФК "Пінг-понг" право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7856485 від 22.10.2019. Сума заборгованості становить 29720,00 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за тілом, 14520 грн - сума заборгованості за відсотками, 1200 грн - сума заборгованості за комісією, 4000 грн - сума заборгованості за пенею. Відповідно до листа № 1/15 від 13.11.2024, ТОВ "ФК "Пінг-понг" виконано повний розрахунок, передбачений п. 3 договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФК "Пінг-понг" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймаються судом як достовірні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 29720 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФК "Пінг-понг". При цьому заперечень щодо позову від відповідача не надходило та альтернативних розрахунків від відповідача не здійснювалося, останній погодився на зазначені умови договору, які не виконав. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Судом встановлено, що понесені ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., підтверджуються матеріалами справи, а саме: договором № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, додатковою угодою № 7856485 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №7856485 від 10 березня 2025 року (а.с. 13). Виходячи з вищенаведеного, стягненню з відповідача підлягають 2422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Outcome: approved