Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2019 року, що був зареєстрований у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 18.\~Від шлюбу\~мають дитину\~ сина\~[PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені через різні погляди на життя. Спільно не мешкають та господарство не ведуть. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, розгляд справи просили проводити без їхньої участі, на позовних вимогах наполягали. Не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 січня 2019 року, який був зареєстрований у Слов`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 18(свідоцтво [NUMBER] ). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] ,\~ [INFO] (копія свідоцтв про народження серії [NUMBER] ). Шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи фактично припинені через різні погляди на життя, шлюб має формальний характер. Сторони спільно не мешкають та господарства не ведуть. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., суд приходить до наступного висновку. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім цього, оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~як «форма винагороди адвоката», але в розумінні\~ЦК України\~становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому суд враховує п.п. 132-134 постанови ВП ВС від 16.11.2022, справа № 922/1964/21. Також, суд зазначає, що, відповідно до положень\~ст. 14 ПК України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу,\~Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.\~Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого\~наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016, №13\~та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене\~постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року № 148\~не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.\~Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.\~Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. При цьому суд враховує п.п. 35-37 постанови КАС ВС від 16.04.2020, справа № 727/4597/19. В судовому засіданні встановлено, позивачем в якості доказів надано: Договір №02/25 від 19 лютого 2025 року, укладений між адвокатом Ступак Т.О. та позивачкою [PERSON] , а також Додаткова угода до Договору від 19 лютого 2025 року, з узгодженою сумою витрат у розмірі 3000 грн; Додаток до Договору від 19 лютого 2025 року із ретельним описом вартості виконаних робіт, а також детальним описом робіт(наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат необхідних для надання правничої допомоги по справі, щодо розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає фіксовану суму правової допомоги у розмірі 3000 грн. обґрунтованою, доведеною та відповідно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений нею судовий збір в розмірі 968,96 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved