Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] у грудні 2023 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування поданого позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу завагітніла та на момент подачі позову перебуває на 36 тижні вагітності. Зазначає, що в стані якому наразі перебуває, потребує значних матеріальних витрат для забезпечення народження здорової дитини. Вказує, відповідач надавати матеріальну допомогу на її утримання відмовляється. А відтак, остання звернулась до суду з відповідним позовом. Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня 2024 року позов [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною, [PERSON] [INFO] , трьох років, починаючи з 04 грудня 2023 року і до [INFO] .Стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. У стягненні з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., відмовлено (а.с. 54-55). До Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшла заява [PERSON] (вх. № 47828 від 19.11.2024 року) про перегляд заочного рішення суду від 15 серпня 2024 року, в якій міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, мотивоване тим, що відповідач отримав заочне рішення суду засобами поштового зв`язку 15 листопада 2024 року. А відтак, просить суд вважати поважними причини пропуску строку, та поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду (а.с.62-84). Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 грудня 2024 року поновлено відповідачу [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня 2024 року. Прийнято до розгляду заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня 2024 року по справі №404/10470/23 (номер провадження 2/404/2607/23) за позовом [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Призначено судове засідання (а.с. 86). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2025 року заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 серпня 2024 року за позовом [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання (а.с.98). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.107), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавала. При цьому, під час розгляду справи позивачем була подана до суду заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 47-49), інших заяв останньою не подано, однак суд вважає, що позивач висловила свою позицію щодо розгляду справи за її відсутності, відтак вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 9739 від 17.03.2025 року) про розгляд справи за його відсутності та визнаня позовних вимог (а.с.109-110). Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22 березня 2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 143. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2023 року (а.с.7). Відповідно до копії довідки № 182 від 27 листопада 2023 року виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центу II рівня «Кропивницької міської ради» [PERSON] спостерігалася з приводу вагітності в «Діагностично-консультативному відділенні» Комунального некомерційного підприємства «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центу II рівня «Кропивницької міської ради». Вагітність 36 тижнів (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.01.2024 року виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 49). Таким чином, сторони мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що відповідачем не спростовано. Згідно статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. За положеннями статті 84 Сімейного кодексу України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень статті 84 Сімейного Кодексу України, роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі, заявленому позивачем. Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В силу частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Представником позивача [PERSON] , адвокатом Єрьоменко В.П., на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 27/11/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 27.11.2023 року (а.с. 15-18), акт наданих послуг № 1 від 01.12.2023 року до № 27/11/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 27.11.2023 року (а.с. 19), та рахунок-фактуру № ПД-01/12/2023 від 01.12.2023 року (а.с.20). Однак, адвокатом Єрьоменко В.П. не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді. Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved