Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

13 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 квітня 2024 року Відділом державної реєстрації актів у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 212, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 квітня 2024 року з відповідачем зареєстровано шлюб, дітей від шлюбу не мають. Сімейно- шлюбні відносини між позивачем та відповідачем остаточно припинилися з жовтня 2024 року. Чоловік зловживає спиртними напоями , знаходячись у нетверезому стані він поводить себе дуже агресивно ,влаштовує скандали і провокує конфліктні ситуації , під час яких ображає позивача та навіть застосовує фізичну силу. Позивач не бажає і надалі терпіти таку поведінку відповідача , вважає , що за таких обставин збереження їхньої родини неможливе, а подальше перебування у зареєстрованому шлюбі є недоцільними ,а тому шлюб необхідно розірвати . Відповідач ігнорує пропозиції позивача оформити розірвання шлюбу в органах РАЦС Спору по розподілу майна між позивачем та відповідачем не має. З метою виконання вимог ч.2 ст. 187 ЦПК України суд 16 грудня 2024 року звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради за інформацією про зареєстроване місце проживання відповідача. 23 січня 2025 року до суду з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача Ухвалою від 24.01.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21 лютого 2025 року на 10.30 год.. Ухвалою суду від 21.02.2025 відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача на 21 березня 2025 року на 10.00 годину. Ухвалою суду від 21.03.2025 відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача на 22 квітня 2025 року на 09.30 годину. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася , про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , про судовий розгляд справи відповідач був повідомлений шляхом направлення смс- повідомлення на зазначений у позовній заяві телефон, вказані повідомлення отримані відповідачем [PERSON] . Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже, вважається таким, що не з`явився в судові засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. У зв`язку із наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 27 квітня 2024 року Відділом державної реєстрації актів у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 212, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.04.2024 року (а.с.6). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з жовтня 2024 року. Позивач та відповідач дітей від шлюбу не мають. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, як визначено ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання для дачі пояснень не з`явився, будь-яких заяв по суті позову не подав. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з жовтня 2024 року, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позовна вимога про розірвання шлюбу є підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не заявила вимог про стягнення з відповідача судових витрат . На підставі ст.ст. 3,55, 56,104 Сімейного Кодексу України, ст.29 ЦК України, ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved