Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 20.08.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №24817-08/2023, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНС ОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу №19092024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №21032024 від 21.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40250,00 грн, з яких: 7000,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 33250,00 грн \~сума заборгованості за відсотками. Крім того, 07.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та відповідачем укладено Кредитний договір №08658-04/2024, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29072024, відповідно до умов якого передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №29072024 від 29.07.2024 «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7700,00 грн, з яких: 2200 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500,00 грн \~сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» суму заборгованості за кредитним договором №24817-082023 в розмірі 40250,00 грн та суму заборгованості за кредитним договором №08658-04/2024 в розмірі 7700,00 грн, а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.03.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті.\~ Правом подати відзив відповідач [PERSON] не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279\~ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 20.08.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №24817-08/2023, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, за яким відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн на 360 днів до 13.08.2024 зі сплатою відсотків. Додатком №1 до Договору є Графік платежів. Згідно з Паспортом споживчого кредиту процентна ставка становить 2,50% на день та 912,50% річних, загальні витрати за кредитом 63000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 70000,00 грн, реальна річна процентна ставка 133859,83%. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 40250,00 грн, з яких: 7000,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 33250,00 грн \~сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором №24817-08/23. 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №21032024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 21.03.2024 до Договору факторингу №21032024 від 22.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40250,00 грн за Договором №24817-08/23, з яких: 7000,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 33250,00 грн \~сума заборгованості за відсотками. Згідно з п.1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скраплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників\~підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписаний сторонами Договору 21.03.2024. 07.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір №08658-04/2024, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, за яким відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 2200,00 грн на 100 днів до 15.07.2024 зі сплатою відсотків 2,50% в день. Додатком №1 до Договору є Графік платежів. Згідно з Паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 5500,00 грн, процентна ставка 912,50% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 7700,00 грн, реальна річна процентна ставка 276645,11%. Свої зобов`язання за договором [PERSON] не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 7700,00 грн, з яких: 2200,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500,00 грн \~сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №08658-04/2024. 29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29072024, відповідно до умов якого передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №29072024 від 29.07.2024 «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7700,00 грн, з яких: 2200,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 5500,00 грн \~сума заборгованості за відсотками. Згідно з п.1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скраплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників\~підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та невід`ємною частиною цього Договору. Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписаний сторонами Договору 29.07.2024. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі\~ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.ст.512,513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Як унормоване в ст.629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зміст статей\~610,\~612 ЦК України\~регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що і договір позики, і кредитний договір підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, тобто належними та допустимими доказами підтверджене укладання між сторонами спірних правочинів. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договорів, у неї виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду. Відповідачем [PERSON] розрахунки позивача жодними доказами не спростовані, нею не надано суду контррозрахунків заборгованості, які б мали противагу розрахункам позивача. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про стягнення з відповідача сум заборгованості за кредитним договором №24817-082023 в розмірі 40250,00 грн та суму заборгованості за кредитним договором №08658-04/2024 в розмірі 7700,00 грн відповідно до наданих позивачем розрахунків, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved