Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

12.02.2024 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету 1\~008\~000 грн. відшкодування моральної шкоди та 50\~000 грн. витрат на правову допомогу в кримінальному провадженні. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у червні 2013 року позивача у кримінальному провадженні № 12012060170000144 притягнуто до кримінальної відповідальності повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі КК). Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11 липня 2023 року у цьому кримінальному провадженні (справа № 278/3780/13-к) позивач визнаний невинуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та виправданий за відсутністю в його діянні складу цього правопорушення. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року вирок суду залишено без змін. Позивач в обґрунтування завданої моральної шкоди позивач вказує, що вказаним повідомленням про підозру було порушено його права та призвело до його душевних страждань, спричинених викликами до слідчого, прокурорів, участю в судових засіданнях, чим було порушено звичайний порядок в його житті, побуті, родині. Під час досудового розслідування та судового розгляду постійно відчував стрес, не міг нормально працювати та відпочивати, чим було завдано шкоду його психологічному здоров`ю. Крім того, вказане призвело до погіршення відносин з друзями, родичами, дружиною, відновлення яких потребуватиме багато зусиль. Витрати позивача на правову допомогу адвоката в кримінальному провадженні склали 50\~000 грн. 25.11.2024 ухвалою суду прийнято до свого провадження вказану цивільну справу суддею Буткевичем М.І. та призначено підготовче судове засідання, яке закрито та справу призначено до судового розгляду. Головне управління національної поліції в Житомирській області (далі ГУНП) у відзиві та під час судового розгляду вважає поданий позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки здійснення досудового розслідування кримінального провадження та судовий розгляд не призвели до порушень нормальних життєвих зв`язків позивача, а саме лише здійснення таких заходів не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди. Також вважає безпідставною вимогу про стягнення витрат на правову допомогу (а.с. 36-38). Житомирська обласна прокуратура не заперечувала факт заподіяння моральної шкоди позивачу незаконним кримінальним переслідуванням, проте при визначенні розміру відшкодування просить виходити із положення ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено розмір мінімальної заробітної плати як розрахункову величину для обчислення виплат за рішенням суду на рівні 1\~600 грн., у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити частково. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. 27.06.2013 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361\~КК (а.с. 144-147). 13.08.2013 вказане кримінальне провадження направлено для розгляду по суті до суду. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 11.07.2023 у справі № 278/3780/13-к [PERSON] визнаний невинуватим у вчиненні інкримінованого йому в рамках кримінального провадження № 12012060170000144 злочину та виправданий судом за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25.12.2023 вирок суду залишено без змін. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Щодо завдання моральної шкоди позивачу Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~(далі Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина. У цьому випадку завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону\~право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим\~Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду. Наведені норми в сукупності спростовують доводи представника ГУНП про безпідставність позовних вимог через незазначення у виправдувальному вироку стосовно позивача незаконності повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину чи проведення стосовно нього інших процесуальних дій під час досудового розслідування, оскільки постановлення виправдувального вироку стосовно особи є достатньою підставою для відшкодування їй завданої шкоди, і окрема констатація незаконності притягнення особи до кримінальної відповідальності, на відміну від п. 1-1 ч. 1 ст. 2 Закону, в цьому випадку не вимагається. У зазначеному випадку громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода (п. 5 ст. 3 Закону). Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини 5 та 6 ст. 4 Закону). Враховуючи, що кримінальне переслідування позивача тривало понад 10 років (з моменту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК, і до дня набрання виправдувальним вироком відносно нього законної сили), суд дійшов висновку, що незаконне кримінальне переслідування позивача призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, погіршення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми й вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим йому завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету (ч. 1 ст. 4 Закону). Щодо розміру відшкодування моральної шкоди Згідно із частинами 2 та 3 ст. 13 Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Таким чином, Законом визначено лише мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди, конкретний розмір відшкодування визначається з урахуванням обставин справи. Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Позивач у позовній заяві просив стягнути моральну шкоду, виходячи із розміру одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом, тобто у мінімальному розмірі, гарантованому Законом, у зв`язку із чим суд,

Outcome: partial