Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , про припинення права власності на частку у спільному майні, відповідно до вимог якої позивачі просять суд : припинити право власності [PERSON] на 1/12 частки транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ; визнати право власності на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] в наступному порядку: за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] - 5/18 часток на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ; за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , - 1/9 частки на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ; за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , - 1/9 частки на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] . Стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частки транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 2СА5-АХТ8-МРК4-90М8 від 23.04.2024 у суму 22633,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі, 30.04.2013 року подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина та до спадкової маси був включений й автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтва про право власності від 05.08.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2974, частка [PERSON] , як дружини спадкодавця, в спільному сумісному майні подружжя складає 1/2. Стороною позивача зазначено, що після оформлення спадкоємцями своїх прав на вказаний автомобіль, частки розподіляються наступним чином: [PERSON] (Позивач 1) - 1/2 та 1/4; [PERSON] (Позивач 2) - 1/12; [PERSON] (Позивач 3) - 1/12; [PERSON] (Відповідач) - 1/12. Враховуючи, що вказаний автомобіль є неподільною річчю, частки не можуть бути виділені в натурі, спільне користування ним не можливе через взаємні непорозуміння. В той же час, оскільки частка відповідача є незначною - 1/12, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача внаслідок припинення її частки у праві власності на спадкове майно та з врахуванням того факту, що станом на сьогодні вказаний автомобіль використовують позивачі, останні вважають за можливим припинити частку в праві власності відповідача на вказаний транспортний засіб. У зв`язку із вищевикладеним, у позивачів виникла необхідність звернутись до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у загальному провадженні. Представник позивачів - адвокат Кірсік С.В. в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, а також в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з 19.04.2003 у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, 19 квітня 2003 року, актовий запис № 564 (а.с.26). Від вказаного шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 30.04.2013 року подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] , про що свідчить свідоцтво пор реєстрацію транспортного засобу - [NUMBER] (а.с.28). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії (а.с.27) . Після його смерті відкрилась спадщина та до спадкової маси був включений автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтва про право власності від 05.08.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2974, частка [PERSON] в спільному сумісному майні подружжя складає (а.с.30). Після оформлення спадкоємцями своїх прав на вказаний автомобіль, як вбачається із наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про право на спадщину за законом, частки розподіляються наступним чином: [PERSON] (Позивач 1) - 1/2 та 1/4; [PERSON] (Позивач 2) - 1/12; [PERSON] (Позивач 3) - 1/12; [PERSON] (Відповідач) - 1/12 (а.с.31-39). Під час розгляду справи було з`ясовано наявність описки у виданих позивачам свідоцтвах про право на спадщину за законом від 14.11.2019, а саме: помилка у номері шасі (кузова, рами): замість правильного [NUMBER] - вказано невірно [NUMBER] . Після виявлення судом такої невідповідності між даними в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу - [NUMBER] та даними у відповідних свідоцтвах про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу були виправлені у вказаних свідоцтвах наявні помилки у номері шасі (кузова, рами), замість правильного невірно [NUMBER] вказано вірно - [NUMBER] . За змістом ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частинами 1, 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 317, 319 ЦК України). Згідно ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В частині 1 ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Приписами ст. 365 ЦК України врегульовані порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В Постанові Верховного Суду № 61-4860св18 від 30 травня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку про те, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358, ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14 Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Судом враховується, що позивачка [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості 1/12 частки транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , згідно квитанції № 2СА5-АХТ8-МРК4-90М8 від 23.04.2024 - в розмірі 22633,73 грн.(а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що автомобіль автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] - є неподільною річчю, частки якого не можуть бути виділені в натурі, спільне користування ним неможливе через незгод всіх співвласників. Судом враховано, що оскільки частка відповідачки [PERSON] є незначною - 1/12 , не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки внаслідок припинення цієї частки її власності, а також з урахуванням того факту, що вказаний автомобіль використовують позивачі, суд вважає за можливе припинити право власності відповідачки на вказаний транспортний засіб та визнати цю частку за позивачами в рівних частинах по 1/36 за кожним позивачем. При цьому, судом відхилені доводи позивачів про визнання права власності на вказаний транспортний засіб в наступному порядку, зазначеному в позові:- за [PERSON] - 5/18 часток (1/4 + 1/36 = 5/18);- за [PERSON] - 1/9 частки (1/12 + 1/36 = 1/9);- за [PERSON] - 1/9 частки (1/12 + 1/36 = 1/9), - оскільки позивачами не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що їх частки у спадковому майні в розмірі: у [PERSON] - 1/4; у [PERSON] - 1/12; у [PERSON] - 1/12, не визнаються або оспорюються, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, у зв`язку із чим підлягають частковому задоволенню, а саме: визнати право власності на транспортний засіб автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , в наступному порядку: за [PERSON] - 1/36 частки; за [PERSON] - 1/36 частки; за [PERSON] - 1/36 частки. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 30.03.2016 у справі № 6-2811цс15 зазначено: «Присудження грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою». Аналогічна позиці викладена у рішеннях Верховного суду по справах № 6-1943цс16, № 210/2236/16, № 303/4849/16-ц. Відповідно до Звіту № 05/85.04.24 про оцінку колісного транспортного засобу від 10.04.2024 року, ринкова вартість транспортного засобу автомобіля марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] складає 271604,75 грн.(а.с.) Оскільки ринкова вартість частки [PERSON] у спадковому вказаному майні складає 22633,73 грн. (271604,75/12=22633,73), які попередньо внесені позивачем [PERSON] на депозитний рахунок суду (а.с.7), - тому вказані кошти підлягають поверненню відповідачу в силу вимог ст.365 ЦК України шляхом стягнення вказаної суми з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] , тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з огляду на предмет та підстави позову, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову у частині позовних вимог: припинити право власності [PERSON] , на 1/12 частки транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] та визнати право власності на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] в наступному порядку: за [PERSON] , - 1/36 часток на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ; за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , - 1/36 частки на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ; за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , - 1/36 частки на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/12 частки транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2007 року випуску, кузов [NUMBER] , за рахунок коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 2СА5-АХТ8-МРК4-90М8 від 23.04.2024 на суму 22633,73 грн.В іншій частині позовних вимог - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial