Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У березні 2025 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши заінтересованою особою Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. У заяві вказала, що вона з 2017 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та мешкали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (сервісний центр №12, м. Чортків) для призначення пенсії по втраті годувальник, подавши необхідні документи. Однак, територіальний орган з призначення пенсії виявив відсутність актового запису про шлюб, тому в усній формі заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу, що слугувало підставою для звернення до суду з цією заявою. Просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків № [NUMBER] і [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебування на його утриманні до дня смерті. Під час судового розгляду даної справи заявниця [PERSON] надавала суду пояснення, згідно яких вона проживала з [PERSON] однією сім`єю з 2017 року до дня його смерті - [INFO] . Вони піклувалися один про одного, вели спільне домашнє господарство, утримували птицю, обробляли город. Разом несли витрати на утримання майна, придбання продуктів харчування, одягу, ліків тощо. Також, в ході розгляду справи були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці та підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з 2017 року проживали як одна сім`я. Їхні відносини мали властивості, які притаманні подружжю. Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подав заперечення на заяву, в якому зазначив, що вимоги заявника є безпідставними. Із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії по втраті годувальника. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а тому вважає, що заява повинна бути залишена без розгляду. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Волинець С. А. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Волинець С. А. подав письмове клопотання про розгляд справи у його та заявниці відсутності, просить заяву задоволити. Заінтересована особа: представник Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області в судове засідання не з`явився. В запереченні просить розгляд справи проводити без представника Управління. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч.2 ст. 16 цього Кодексу). За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. [PERSON] народилася [INFO] в с. Будилів Козівського району Тернопільської області, що стверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Чортківським РВ УМВС України 27 грудня 1997 року. [INFO] помер [PERSON] у віці 77 роки, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2025, актовий запис № 85. Згідно акту про встановлення факту проживання, складеним органом місцевого самоврядування - Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області 26 лютого 2025 року, [PERSON] з 2017 року проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] . Розмір пенсії [PERSON] у лютому 2025 року становить 5040,88 гривень, що стверджується довідкою про доходи № 1071 1701 0903 2087 від 24.02.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Разом з тим, щомісячний розмір пенсії [PERSON] становив 14 787,51 гривень, що стверджується довідкою № 1422-08-16 від 17.04.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Всього за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року [PERSON] отримав 88 725,06 гривень. В період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ними не виникало, але вони фактично виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. Такі обставини підтверджуються, зокрема, показами свідків, які були допитані в ході розгляду справи. В запереченні Головного управління ПФУ в Тернопільській області вказано, що заінтересована особа вбачає в заяві [PERSON] спір про право, а саме право на призначення пенсії по втраті годувальника. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною четвертою ст. 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Частинами першою та другою статті 315 Ц1ІК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості, реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЩІК України, не є вичерпним. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. На підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320 948/18 (провадження № 14-567цс18) сформульовано висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. У відповідності до норм ст. ст. 3, 4 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Верховний Суд у своїй постанові від 05 лютого 2020 року в справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, зазначив, що доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хворіб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо. Встановленню судом підлягає і те, чи перебували чоловік і жінка під час фактичних шлюбних відносинах в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. Відповідно до чинного законодавства України, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні, то постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу. Враховуючи наведене, співставляючи пояснення заявниці, свідків, врахувавши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити факти в іншому порядку неможливо, та від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав.

Outcome: approved