Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

позивач звервнувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» про стягнення заборгованості за договором, інфляційного збільшення та 3% річних. Також просив стягнути судові витрати. В обгрунтування позову зазначено, що 14.09.2021 між [PERSON] та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивачем було сплачено відповідачу забезпечувальний авансовий платіж (попередня оплата вартості квартири) у розмірі 1988617,67 грн. У зв`язку з порушенням умов договору зі сторони відповідача, позивач 22.05.2023 направив відповідачу письмове повідомлення про розірвання попереднього договору з вимогою повернути сплачені кошти. Відповідно до умов попереднього договору, відповідач зобов`язаний повернути сплачену позивачем суму за попереднім договором за вирахуванням штрафу протягом 90 банківських днів з моменту розірвання попереднього договору. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, коштів не повернув та на день звернення до суду із позовом сума боргу відповідача становить 1728358,16 грн., а також позивач просить суд в порядку ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача інфляційне збільшення у розмірі 8641,79 грн. та 3% річних - у розмірі 7955,18 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2023 було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 193). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (т. 1 а.с. 194-195). 16.01.2024 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої представник позивача навпаки просив збільшити розмір позовних вимог, а саме: стягнути з відповідача на корись позивача суму боргу у розмірі 1792418,34 грн. з яких: сума боргу 1728358,16 грн., інфляційне збільшення 43609,82 грн., 3% річних 20450,36 грн. (т. 1 а.с. 206-214). 16.01.2024 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат Сердюк О.О. подала до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з проведення слідчих дій, які заплановані на той же час що і засідання (не долучено доказів на підтвердження факту проведення слідчих дій) (т. 1 а.с. 215-219). 29.02.2024 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - Ревенко О.В. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із проведенням переговорів щодо укладення мирової угоди між сторонами (т. 1 а.с. 225-231). 01.04.2024 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковою сплатою суми боргу відповідачем, відповідно до змісту якої представник позивача просить суд стягнути з відповідача на корись позивача суму боргу у розмірі 1730530,35 грн. з яких: сума боргу 1653358,16 грн., інфляційне збільшення 50697,70 грн., 3% річних 26474,49 грн. (т. 1 а.с. 236-250). 01.05.2024 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат Казимиренко К.В. подала до суду клопотання про направлення цивільної справи за підсудністю (т. 2 а.с. 1-12). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2024 цивільну справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва для розгляду по суті (т. 2 а.с. 15). 29.05.2024 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано заперечення на клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю (т. 2 а.с. 17-20). 24.07.2024 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2024 (т. 2 а.с. 34-62). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.08.2024 було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 29-30). Постановою Київського апеляційного суду від 11.10.2024 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , подану представником Босенком О.М., ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02.05.2024 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 99-103). 16.01.2025 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат Ковдій М.С. подала до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні в Подільському районному суді м. Києва (не долучено доказів на підтвердження факту зайнятості в іншому судовому засіданні) (т. 2 а.с. 122-129). 21.05.2025 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковою сплатою суми боргу відповідачем, відповідно до змісту якої представник позивача просить суд стягнути з відповідача на корись позивача суму боргу у розмірі 1720150,97 грн. з яких: сума боргу 1439583,97 грн., інфляційне збільшення 213103,60 грн., 3% річних 67463,40 грн. (т. 2 а.с. 130-136). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 138). 22.01.2025 представником позивача [PERSON] - адвокатом Босенко О.М. до суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка є аналогічною за своїми вимогами до поданої 21.01.2025 (т. 2 а.с. 143-154). 04.03.2025 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат Ковдій М.С. подала до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з проведення слідчих дій, які заплановані на той же час що і засідання (не долучено доказів на підтвердження факту проведення слідчих дій) (т. 2 а.с. 155-159). 28.04.2025 представник відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат Ковдій М.С. подала до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні в Подільському районному суді м. Києва (не долучено доказів на підтвердження факту зайнятості в іншому судовому засіданні) (т. 2 а.с. 165-167). У судовому засіданні представник позивача - адвокат Босенко О.М. просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.05.2025. В судове засідання представник відповідача, представник третьої особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник відповідача вчетверте подала до суду клопотання про відкладення судового засідання без долучення доказів про підтвердження підстав відкладення. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Судовим розглядом встановлено, що 14.09.2021 [PERSON] та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 19/03-2018 від 19.03.2018 діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», було укладено попередній договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом КМНО Роменським В.С за №302 з додатком №1,2 до нього. В цей же день, 14.09.2021 сторони уклали договір №1 №303 про внесення змін та доповнень до попереднього договору, посвідченого 14.09.2021 за реєстровим № 302 Роменським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (т. 1 .а.с 89-108). Відповідно до п.8.1. попереднього договору, даний договір набирає чинності з дати підписання його обома сторонами та його нотаріального посвідчення (з 14.09.2021) і діє до виконання сторонами взятих ними на себе обов`язків або до моменту розірвання цього договору. Предметом попереднього договору є укладання в майбутньому договору купівлі-продажу щодо наступного нерухомого майна: двокімнатна квартира за будівельним [ADDRESS] , проектна загальна площа 59,9 м2 в об`єкті будівництва «Реконструкція майнового комплексу під багатоквартирну забудову з вбудованими приміщеннями громадського призначення на [ADDRESS] (VI/I черга будівництва)» за адресою: [ADDRESS] , що здійснюється на земельній ділянці площею 4.5659 га, кадастровим номером 8000000000:85:319:0085» (п.п.1.1.1., 1.1.2, п. 2.1-2.3. Попереднього договору). Відповідно до п. 3.3. попереднього договору, розмір забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) на момент укладення цього договору визначений майбутнім продавцем та становить 2602595,10 грн. На підставі п.3.4. попереднього договору, позивачем було сплачено 1988617,67 грн., що підтверджується квитанціями від 12.05.2021 №262710008, від 14.05.2021 №0.0.2122812510.1, № HXX8-CA3A-H064-1P21 від 02.06.2021, № 6KKC-X5CH-389H-AXK2 від 01.07.2021, № A0CK-C34M-4385-BB6C від 09.08.2021, № TH2X-B57H-45KC-X781 від 13.09.2021, №EH2P-4BBP-7E64-83B8 від 06.10.2021, № XP53-HP96-999B-M049 від 01.11.2021, № 6KBT-B299-8E38-8MHP від 29.11.2021, № 74MT-HA5A-TB57-3B5B від 17.01.2022 р, № CX7C-K413-HE59-9M23 від 21.02.2022 (т. 1 а.с. 78-88). Представником позивача на адресу відповідача та третьої особи 02.10.2023 та 17.10.2023 було направлено адвокатські запити з метою отримання акту звірки взаєморозрахунків за попереднім договором та уточнення інформації чи повернуті кошти позивачу. На вказані адвокатські запити позивач відповіді не отримав, що не спростовано відповідачем або третьою особою. Відповідно до п.п. 5.3.4. та 6.6. попереднього договору, майбутній покупець (позивач) має право в односторонньому порядку відмовитись від договору та отримати сплачену суму за вирахуванням штрафу з позивача у розмірі 10% від суми Забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості Квартири), а майбутній продавець (відповідач) зобов`язаний повернути кошти протягом 90 банківських днів з моменту розірвання попереднього договору. В позовній заяві, позивач зазначає, що основний договір між ним та відповідачем не укладено, будинок станом на день подачі позовної заяви не введено в експлуатацію. Відповідно до пункту 6.6. попереднього договору, майбутній покупець (позивач) може відмовитись від цього договору в односторонньому порядку шляхом направлення ним майбутньому продавцю (відповідач) в порядку, передбаченому п. 8.4, освідомлення про розірвання. У такому випадку даний договір припиняє свою дію через 5 (п`ять) календарних днів з дати направлення майбутнім покупцем (позивачем по справі) повідомлення про розірвання. В цьому випадку майбутній продавець (відповідач по справі) зобов`язаний повернути майбутньому покупцю (позивач по справі) оплачений ним згідно з розділом 3 даного договору забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) протягом 90 (дев`яноста) банківських днів з моменту розірвання цього договору (призначення платежу «Повернення сплаченого майбутнім покупцем забезпечувального авансового платежу (Попередньої оплати вартості квартири) за попереднім договором за вирахуванням штрафу») за вирахуванням штрафу в розмірі 10 (десяти) % від суми забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири), визначеного розділом 3 даного договору. 22.05.2023 позивачем було направлено відповідачу на його поштову та на електронну адресу письмове повідомлення про розірвання попереднього договору, яке було отримано відповідачем 08.06.2023 з вимогою у строк до 25.08.2023 року повернути сплачені позивачем кошти за вирахуванням штрафних санкцій з зазначенням банківських реквізитів для повернення у сумі 1735037,97 грн.(т. 1 а.с. 116-121). Судовим розглядом встановлено, у відповідності до п. 6.6. попереднього договору, договір вважається розірваним з 27.05.2023. ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», яка діє від імені та інтересах позивача, листом від 18.07.2023 вих.№ Е-336 повідомила позивача, що розірвання нотаріально посвідченого договору може здійснюватися лише шляхом укладенням нотаріально посвідченого договору про розірвання попереднього договору та що відповідно до умов укладеного попереднього договору та чинного законодавства України попередній договір буде вважається розірваним з дати підписання нотаріально посвідченого договору про розірвання попереднього договору (т. 1 а.с. 148-150). Разом з тим, як було встановлено судом, умови попереднього договору наділяють позивача правом на його одностороннє розірвання (пункти 5.3.4. та 6.6 попереднього договору) шляхом направлення письмового повідомлення відповідачу. В такому випадку, як це передбачено п. 6.6. попереднього договору, даний договір припиняє свою дію (тобто є розірваним) через 5 (п`ять) календарних днів з дати направлення майбутнім покупцем (позивачем у праві) Повідомлення про розірвання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до заяви представника позивача від 21.01.2025 про зменшення розміру позовних вимог відповідачем за період розгляду справи було частково сплачено борг, в загальному розмірі 320454,00 грн. (т. 2 а.с. 130). Оскільки ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» не виконало зобов`язання за попереднім договором повернути позивачу сплачені ним кошти за вирахуванням штрафних санкцій, то у відповідача перед позивачем виник обов`язок з повернення забезпечувального авансового платежу, який був сплачений позивачем. Проте, суд не погоджується з розрахунками наданими представником позивача, що сума боргу становить 1439583,97 грн., оскільки, відповідно до матеріалів справи позивачем у вимозі про розірвання попереднього договору позивач просив повернути сплачені ним кошти за вирахуванням штрафних санкцій у сумі 1735037,97 грн., а за період розгляду справи відповідачем було сплачено позивачу в рахунок погашення боргу грошові кошти у загальному розмірі 320454,00 грн., то сума боргу за договором становить 1414583,97 грн. Враховуючи вищезазначене, станом на дату ухвалення судом рішення у цій справі відповідач не повернув позивачеві грошові кошти, доказів на спростування цього відповідач не надав, за період розгляду справи відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 320454,00 грн. (про що зазначив представник відповідача у заяві від 212.01.2025), а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу підлягають частковому задоволенню, у сумі 1414583,97 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 213103,60 грн. та 3% річних у розмірі 67463,40 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.01.2025 за період прострочення погашення заборгованості з 25 серпня 2023 року по 21 січня 2025 року розмір 3% річних складає 67 463.40 гривень, інфляційних втрат - 213 103.60 гривень. З наданим розрахунком суд не погоджується, оскільки, як зазначалося представником позивача відповідачем частково сплачувалася сума основного боргу, тому 3% та інфляційні втрати необхідно розрахувати за певні періоди, враховуючи часткову сплату заборгованості. Тому судом було здійснено перерахунок інфляційних втрат та 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат: за період з 25.08.2023 до 05.02.2024: сума боргу 1735037,97 грн.; сукупний індекс інфляції: 102,70% (або 1,0270) = інфляційні втрати становлять 46901,95 грн. за період з 06.02.2024 до 21.02.2024: сума боргу 1685037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 05.02.2024 було сплачено 50000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,00165 = інфляційні втрати становлять 2780,31 грн. за період з 22.02.2024 до 15.04.2024: сума боргу 1660037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 21.02.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,01089 = інфляційні втрати становлять 18079,39 грн. за період з 16.04.2024 до 20.04.2024: сума боргу 1635037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 15.04.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,000333 = інфляційні втрати становлять 544,47 грн. за період з 21.04.2024 до 28.05.2024: сума боргу 1610037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 20.04.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,006069 = інфляційні втрати становлять 9765,31 грн. за період з 29.05.2024 до 31.05.2024: сума боргу 1585037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 28.05.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,0005794 = інфляційні втрати становлять 918,32 грн. за період з 01.06.2024 до 12.06.2024: сума боргу 1560037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 31.05.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,00874 = інфляційні втрати становлять 13630,93 грн. за період з 13.06.2024 до 24.07.2024: сума боргу 1510037,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 12.06.2024 було сплачено 50000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,01314 = інфляційні втрати становлять 19837,00 грн. за період з 25.07.2024 до 21.09.2024: сума боргу 1484583,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 24.07.2024 було сплачено 25454,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,00637= інфляційні втрати становлять 9464,83 грн. за період з 22.09.2024 до 01.10.2024: сума боргу 1459583,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 21.09.2024 було сплачено 25000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,003805= інфляційні втрати становлять 5554,04 грн. за період з 02.10.2024 до 21.01.2025: сума боргу 1414583,97 грн. (оскільки відповідачем на користь позивача 01.10.2024 було сплачено 45000,00 грн.); сукупний індекс інфляції: 1,03197= інфляційні втрати становлять 45224,04 грн. Отже, інфляційні страти підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 172700,59 грн. (46901,95 грн. +2780,31 грн. +18079,39 грн. +544,47 грн. + 9765,31 грн. + 918,32 грн. + 13630,93 грн. + 19837,00 грн. + 9464,83 грн. + 5554,04 грн. + 45224,04 грн.). Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3 х днів : 365 : 100. - за період з 25.08.2023 до 05.02.2024: сума боргу 1735037,97 грн. - 3% становлять 23515,94 грн. - за період з 06.02.2024 до 21.02.2024: сума боргу 1685037,97 грн. - 3% становлять 2209,89 грн. - за період з 22.02.2024 до 15.04.2024: сума боргу 1660037,97 грн. - 3% становлять 7347,71 грн. - за період з 16.04.2024 до 20.04.2024: сума боргу 1635037,97 грн. - 3% становлять 670,10 грн. - за період з 21.04.2024 до 28.05.2024: сума боргу 1610037,97 грн. - 3% становлять 5014,87 грн. - за період з 29.05.2024 до 31.05.2024: сума боргу 1585037,97 грн. - 3% становлять 389,76 грн. - за період з 01.06.2024 до 12.06.2024: сума боргу 1560037,97 грн. - 3% становлять 1534,46 грн. - за період з 13.06.2024 до 24.07.2024: сума боргу 1510037,97 грн. - 3% становлять 5198,49 грн. - за період з 25.07.2024 до 21.09.2024: сума боргу 1484583,97 грн. - 3% становлять 7179,55 грн. - за період з 22.09.2024 до 01.10.2024: сума боргу 1459583,97 грн. - 3% становлять 1196,38 грн. - за період з 02.10.2024 до 21.01.2025: сума боргу 1414583,97 грн. - 3% становлять 12993,02 грн. Отже, 3% підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 67250,17 грн. (23515,94 + 2209,89 + 7347,71 + 670,10 + 5014,87 + 389,76 + 1534,46 + 5198,49 + 7179,55 + 1196,38 + 12993,02). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002«Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. П. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги КЛ-КЛ02-27/09-01 від 27.09.2023 який укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Констрактів Лойерз»; квитанцію № 8X13-4CEB-3K5P-P063 від 28.09.2023; платіжну інструкцію №510805145.1 від 10.11.2023, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, що свідчить про фактичне понесення позивачем вказаних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 4.7. договору про надання послуг з управління про надання правової (правничої) допомоги, в зазначену в п. 4.1. вартість юридичних послуг Адвокатського об`єднання (36570,00 гривень) входить представництво інтересів клієнта в 5 судових засіданнях. Починаючи з 6 судового засідання вартість гонорару збільшується на суму в українських гривнях, що є еквівалентом 100 доларів США за курсом НБУ станом на день розрахунків за одне судове засідання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що представник позивача брав участь у 6 судових засіданнях. Тому, суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надану професійну правничу допомогу в розмірі 39192,62 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам (96,19%) в сумі 13425,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial