Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Мотивуючи позовні\~вимоги,\~позивачка вказує,\~що [INFO] померла\~її бабуся\~ [PERSON] ,\~яка до\~дня смерті\~постійно проживала\~та була\~зареєстрована одна\~за адресою:\~ [ADDRESS] . На випадок своєї смерті покійна залишила заповіт, згідно якого заповіла належне їй майно своїм дітям: сину [PERSON] , котрий спадщину не прийняв і помер [INFO] , та дочці (відповідачці у справі) [PERSON] , котра спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивачка у справі є спадкоємицею за законом п`ятої черги. Ще одним спадкоємцем є онука померлої (відповідачка у справі) [PERSON] , котра спадщину прийняла, однак згідно договору про поділ спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Гутом В. П., успадкувала інше майно померлої. Інших спадкоємців немає. 05 червня 2024 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Гутом В. П. заведена спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , яке, крім іншого майна, складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П. Однак, 25 березня 2025 року, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які засвідчують право власності спадкодавця на зазначене майно та рекомендовано звернутися до суду. Так як єдиним засобом захисту порушеного права є судовий захист, [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою судді від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомила. 09 квітня 2025 року подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності (а. с. 55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомила. 09 квітня 2025 року подала заяву про визнання позовних вимог, не заперечувала проти задоволення позову, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності (а. с. 61). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомила. 09 квітня 2025 року подала заяву про визнання позовних вимог, не заперечувала проти задоволення позову, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності (а. с. 58). Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною третьою статті 200\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом статті 1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1220, частини третьої статті 1223 Цивільного кодексу\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 14 (а. с. 7). 02 лютого 1998 року заступником голови Боблівської сільської ради Гаврилюк В. І. посвідчено заповіт [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 6. Згідно заповіту остання, на випадок своєї смерті, заповіла належне їй на праві особистої власності майно, [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Згідно довідки № 92, виданої 22 січня 2024 року старостою Боблівського старостинського округу Пащук Р. М., відповідно до запису в по господарській книзі № 4 за 2006-2010 роки с. Бобли (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] , до дня своєї смерті, [INFO] , проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені останньої посвідчувався Боблівською сільською радою (а. с. 9). Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті\~1258\~Цивільного кодексу\~України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Частиною першою статті 1265 Цивільного кодексу України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивачка у справі є спадкоємицею за законом п`ятої черги, як онукас померлої. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77212850, виданого 05 червня 2024 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В. П., за № 65/2024 заведено спадкову справу щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а. с. 10). Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П. від 25 березня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідно до договору про поділ спадкового майна на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] , через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезазначене майно (а. с. 11). Як встановлено із договору про поділ спадщини, посвідченого 02 серпня 2024 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В. П., позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] , як спадкоємиці спадкового майна померлої [PERSON] , домовилися про розподіл спадкового майна між собою. Зокрема, у спадщину до [PERSON] переходить право на земельну частку/пай/ в КСП ім. Кірова, що розташована на території Боблівської сільської ради Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області; у спадщину до [PERSON] переходить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Згідно витягу № 139 від 13 лютого 2024 року з погосподарської книги № 4 за 2006-2010 роки, виданого Турійською селищною радою Ковельського району Волинської області, власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] (а. с. 13). 16 жовтня 2024 року на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт з реєстраційним номером [NUMBER] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м., допоміжною площею 9,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літню кухню Б-1, хлів В-1, хлів в, вбиральню Г, колодязь № 1, огорожу № 2, № 3. Згідно висновку оцінювача № 151/12-24, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, станом на 16 грудня 2024 року, становить 104 020 гривень (а. с. 14-17, 18). Як вбачається із досліджених судом матеріалів спадкової справи № 65/2024 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , покійна, на випадок своєї смерті, залишила заповіт, відповідно до якого заповіла належне їй майно своїм дітям: сину [PERSON] , котрий спадщину не прийняв і помер [INFO] , та дочці (відповідачці у справі) [PERSON] , котра спадщину не прийняла і на неї не претендує. Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П. із заявами про прийняття спадщини звернулися онуки покійної [PERSON] та [PERSON] , котрі уклавши договір, домовилися про поділ спадщини (а. с. 30-54). Таким чином, [PERSON] , як спадкоємиця за законом, належним чином не може оформити право власності на вказане спадкове майно в позасудовому порядку, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та зареєстрованого права власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 1 від 30 травня 2008 року передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення такого питання за правилами позовного провадження. Оскільки, в даному випадку, питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. На підставі наведеного, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved