Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Необхідність встановлення даного факту заявницею мотивована тим, що [INFO] помер син останньої [PERSON] , який був військовослужбовцем. [INFO] помер батько сина (чоловік заявниці) [PERSON] . По смерті сина у заявниці виникає право на отримання одноразової грошової допомоги і остання має намір відмовитись від своєї частки в користь невістки. Вказує, що згідно з свідоцтвом про народження син народився [INFO] і записаний як « [PERSON] », в графі мати значиться « [PERSON] », а в графі батько значиться « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про шлюб вбачається, що батьки зареєстрували шлюб 30 січня 1973 року і їхні прізвища вказані « [PERSON] ». Однак, в свідоцтві про смерть батька останній записаний як « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що помилка у прізвищі виникла внаслідок неправильного запису в українському паспорті її чоловіка (зданий після смерті), і як наслідок подальшого запису у свідоцтві про смерть (видано на підставі паспорта). Відтак, виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . З огляду на це, просить заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах заяви наявне клопотання останньої про розгляд справи за її відсутності. Вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 23 квітня 2025 року подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Не заперечувала щодо задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 31 січня 1973 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6. Остання після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 січня 1973 року. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 листопада 1973 року [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2017 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №10. Остання після реєстрації шлюб змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Довідкою військової частини [NUMBER] від 08 листопада 2022 року за №33, виданою молодшому сержанту [PERSON] стверджується, що останній дійсно в період з 06 серпня 2022 року по [INFO] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській, Донецькій областях. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . А згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 вересня 2023 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відтак, у свідоцтві про смерть чоловіка заявниці останній вказаний « [PERSON] », а у свідоцтві про народження його сина та у свідоцтві про укладення шлюбу він вказаний « [PERSON] ». Таким чином, зазначена розбіжність позбавляє заявницю можливості довести родинні відносини між померлим її чоловіком та сином, що, в свою чергу, позбавляє її права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті останнього, який був військовослужбовцем. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Положеннями ст. 293 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до [INFO] . Необхідність встановлення факту родинних відносин у цій справі пов`язана із забезпеченням належної реалізації заявницею права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті сина [PERSON] , який був військовослужбовцем. Вказаний факт, що має юридичне значення може бути встановлений судом в порядку окремого провадження. Суд врахував, що встановлення юридичного факту, а саме факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням родинних відносин між ними, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі №691/1237/20. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлена невідповідність між відомостями, зазначеними у свідоцтві про смерть чоловіка заявниці та у свідоцтві про народження її сина. Вказані розбіжності стали наслідком технічної помилки. У межах судового розгляду, суду було надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення та для встановлення якого було подано відповідну заяву. Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано. Заінтересована особа у письмовому клопотанні просила задовольнити подану заяву. Заявниця немає іншої можливості, як в судовому порядку встановити факт родинних відносин. Дослідивши усі надані суду докази окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між померлими [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , який помер [INFO] , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вимога про встановлення даного факту є підставною і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved