Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

27 лютого 2025 року Петренко Н.С. в інтересах ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №1036110 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 25.05.2023 року в розмірі 16 472 грн. 16 коп., яка складається з 2 199 грн. 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14 272 грн. 17 коп. - заборгованість за відсотками, та 2 422 грн. 40 коп. судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 25 травня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №1036110 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт https://sloncredit.ua/. 25.05.2023 року 09:04:31, після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сформувало Договір про надання споживчого кредиту №1036110, надало його Позичальнику для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор В642, котрий було введено Позичальником у відповідний розділ ІТС. Таким чином було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1036110 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору [PERSON] 25.05.2023 року отримав від позивача кредит у розмірі 2 200 грн., строк кредитування 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів, процентна ставка фіксована, знижена процентна ставка - 0,010 % в день, стандартна процентна ставка - 1,99 % в день. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в результаті чого станом на 04.02.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 16 472 грн. 16 коп., яка складається з 2 199 грн. 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14 272 грн. 17 коп. - заборгованість за відсотками. Згідно рішення від 25.03.2024 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». 24 липня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №2407-24, відповідно до умов якого, Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Права вимоги Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1.1. Договору Факторингу «Права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені Кредитними договорами». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 року №2407-24 заборгованість [PERSON] за кредитним договором складала: 16 472 грн. 16 коп., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №1036110 від 25.05.2023 року у розмірі 16 472 грн. 16 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2025 року, не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 травня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір №1036110 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 2 200 грн. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5 Договору. Згідно п.1.5.1 договору, сторони погодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,010% в день (п.1.5.2 договору). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно графіку платежів (п.5.1 договору). Відповідач підписав вищезазначений електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором - В642, цим самим погодився з умовами договору, що підтверджується п.9,6 та 10 Договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2646_240828162509 від 28.08.2024 року, позичальнику на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку він вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 2 200 грн. Із копії розрахунку заборгованості за договором №1036110 від 25.05.2023 року судом встановлено, що [PERSON] за період з 25.05.2023 року по 04.02.2025 року нараховано: загальна заборгованість - 16 472 грн. 16 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 2 200 грн. заборгованості по відсотках - 14 272 грн. 17 коп. Згідно рішення від 25.03.2024 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». 24 липня 2024 року між ТОВ СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого ТОВ СЛОН КРЕДИТ передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24.07.2024 року №2407-24 заборгованість [PERSON] за кредитним договором складала: 16 472 грн. 16 коп., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №1036110 від 25.05.2023 року у розмірі 16 472 грн. 16 коп. [PERSON] в порушення умов договору кредитні кошти не повернув. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем письмові докази свідчать, що 25.05.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір №1036110 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого відповідачу надано 2 200 грн. кредиту, який перераховано на платіжну картку № [NUMBER] , вказану відповідачем, зі сплатою відсотків, строк кредитування 360 днів, знижена процентна ставка - 0,010 % в день, стандартна процентна ставка - 1,99 % в день. Відповідач підписав вищезазначений електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором - В642, цим самим погодився з умовами кредитного договору, що підтверджується п.9,6 та 10 Договору, відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч.13 ст.11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням принципу диспозитивності, визначеного у ч.1 ст.13 ЦПК України, а також того, що відповідач [PERSON] порушив умови договору №1036110 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 25.05.2023 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 16 472 грн. 16 коп., яка складається з 2 199 грн. 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14 272 грн. 17 коп. - заборгованість за відсотками. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422 грн. 40 хв. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved