Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В травні 2024 року позивачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», Філії - Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з позовом, відповідно до вимог якого просила суд: зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути [PERSON] безпідставно списані з карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 49 500 гривень, шляхом їх відновлення до того стану, у якому він був перед виконанням операцій 11.12.2023 року зі переказу коштів у розмірі 49 500 гривень з карткового рахунку № [NUMBER] ; зобов' язати Філію-Миколаївське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» повернути [PERSON] безпідставно списані з карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 1 500 гривень, шляхом їх відновлення до того стану, у якому він був перед виконанням операцій 11.12.2023 року зі переказу коштів у розмірі 1 500 гривень з карткового рахунку № [NUMBER] . Як на підставу позовних вимог зазначала, що [PERSON] є споживачем фінансових послуг Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». 11.12.2023 р. із відкритих рахунків у зазначених банках, невідомою особою, було списано кошти у розмірі 49 500 гривень, ніяких дій стосовно списання, переказу коштів позивачка не вчиняла, жодним чином не порушувала умови договору про обслуговування карткового рахунку, разом з тим, негайно повідомила обслуговуючий банк про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку. Так, із відповіді філії-Миколаївського обласного управління AT «Ощадбанк» на моє звернення вбачається, що третьою особою було використано мій фінансовий номер та банківську платіжну карту та проведено наступні операції. 12:53:09 на фінансовий номер мобільного телефону було надіслано повідомлення з кодом для входу до додатку «Ощад24/7»; 12:55:10 за допомогою коду, було здійснено реєстрацію та встановлення мобільної версії додатку «Ощад24/7» з використанням карти №5167 80326835 7840; 13:04:18 здійснено переказ 1500 гри, з моєї картки AT «Ощадбанк» за № [NUMBER] на карту № [NUMBER] іншого клієнта AT «Ощадбанк»; 13:44:29 з карти [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» за № [NUMBER] на карту [PERSON] АТ «Ощадбанк» за № [NUMBER] здійснено перерахування коштів у розмірі 17 000 грн; 13:45:35 з карти AT «Ощадбанк» за № [NUMBER] здійснено перерахування коштів у розмірі 16 500 гри, на карту «Спорт Банку» № [NUMBER] ; 13:52:12 з карти АТ КБ «Приватбанк» за № [NUMBER] на карту Демянчук А.В. AT «Ощадбанк» за № [NUMBER] здійснено перерахування коштів у розмірі 29 999 гри; 13:53:24 з карти AT «Ощадбанк» за № [NUMBER] здійснено перерахування кошти у розмірі 28 000 гри, на карту банку «Восток» № 5168 1800 0669 6055. 13:54:42 13:52:12 з карти [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» за № [NUMBER] на карту ДемянчукА.В. AT «Ощадбанк» за № [NUMBER] здійснено перерахування коштів у розмірі 29 999 грн. Позивачка вважає, АТ КБ «Приватбанк» зобов`язаний був зупинити списання коштів із її карткового рахунку після повідомлення та захистити персональні дані про номер карткового рахунку, що є банківською таємницею. Оскільки вказані трансакції здійснювалися без її погодження та без відому позивачки, [PERSON] зверталася в банки з проханням зафіксувати факт незаконного списання грошових коштів на суму 49 500 грн. та повернути незаконно списані грошові кошти на рахунок. [PERSON] навмисно, не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картка не губилась, доступу до неї треті особи не мали вважає, що винним у незаконному списанні з її рахунків грошових коштів є саме відповідач АТ КБ «Приватбанк», оскільки останній не виконав своїх зобов`язань, які виникли із виниклих між нами правовідносин, а саме не забезпечив збереження цих грошових коштів, розміщених у AT «Приватбанк» на зберіганні. Посилаючись на ст. 1073 ЦК України представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 31 липня 2024 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.07.2024 судом вирішено здійснювати провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.02.2025 судом вирішено замінити відповідачаФілію - Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на належного - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 00032129, адреса 01001, м. місто Київ, вул. Госпітальна, 12Г. 03 березня 2025 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю. 03 квітня 2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення предстаника позивача із заначенням позовних вимог відповідно до яких предстаник просить суд: зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повернути [PERSON] безпідставно списані з карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 1 500 гривень, шляхом їх відновлення до того стану, у якому він був перед виконанням операцій 11.12.2023 року зі переказу коштів у розмірі 1 500 гривень з карткового рахунку № [NUMBER] карткового рахунку № [NUMBER] квітня 2025 на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача - Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на письмові пояснення представника позивача. Позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю. Зазначав, що АТ «Ощадбанк» у зв`язку з підозрілими операціями по рахунку 11.12.2023 о 17:54 було заблоковано платіжну картку Позивача № [NUMBER] , яку емітовано до поточного рахунку № [NUMBER] . При цьому, [PERSON] всупереч вищевказаним умовам Договору звернулась до Контакт-центру АТ «Ощадбанк» 11.12.2023 о 19:39, тобто вже після проведеної (завершеної) оспорюваної трансакції (трансакція 11.12.2023 о 13:04, а вхід в систему Ощад 24/7 відбувся 11.12.2023 о 12:55:34), та з введенням, в т.ч. одноразового коду для входу в систему «Ощад 24/7», отриманого Позивачем 11.12.2023 о 12:53:09 на її фінансовий номер [NUMBER] , що підтверджується, зокрема, відомостями з програмного забезпечення Банку, які були долучені до відзиву, а також звукозаписом розмови [PERSON] із оператором «Контакт-центру» АТ «Ощадбанк», що проігноровано стороною Позивача. Доказів проведення платіжних операцій саме після повідомлення АТ «Ощадбанк» про здійснення спірних трансакцій Позивачем не надано, з огляду на що АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальності за вчинення таких трансакцій, які відбулися до моменту повідомлення [PERSON] . Банку. Наведений вище висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 по справі №462/5573/16-ц, від 26.10.2022 у справі № 334/2492/21, від 25.07.2023 у справі 577/2701/20, в яких зазначено, що до моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Позивачем проігноровані відомості з програмного забезпечення Банку, з яких чітко вбачається, що реєстрація/перереєстрація в системі «Ощад 24/7» (#FLUMO#) щодо оспорюваної операції проведеної Клієнтом 11.12.2023 на загальну суму 1 500,00 грн. відбулась: - 11.12.2023 о 12:55:34, за допомогою успішної верифікації [PERSON] (використовуються реквізити платіжної карти Клієнта та ПІН-код до неї, які відомі тільки Клієнту, а також OTP-паролі, які надаються клієнту на фінансовий номер мобільного телефону) та отриманими перед цим на фінансовий номер телефону Позивача [NUMBER] о 11.12.2023 о 12:53:09 Повідомленнями з одноразовим кодом для входу в систему «Ощад 24/7» з наступним змістом «kod $\psw\ dlya vhodu v sistemu Oschad 24/7 #FLUMO#». Отже, передуючи успішним переказам в т.ч. на оспорювану Позивачем суму в розмірі 1 500,00грн., останнім здійснювались вищевказані дії, які, в свою чергу, підтверджені СМС-паролями/кодами, відомими лише [PERSON] та отриманими нею на її фінансовий номер телефону [NUMBER] . Зазначений Клієнтом номер мобільного телефону, доступ до якого (відповідної SIMкарти) має виключно Клієнт та, в подальшому, використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів та вважається фінансовим номером Клієнта. Доказів втрати SIM-карти з фінансовим номером [NUMBER] та/або неправомірного заволодіння таким номером, Позивачем не надано. Тобто у випадку не здійснення даних дій/спроб входу, Позивач повинен був негайно повідомити Банк про такого роду обставини (компрометація картки) для запобігання можливого несанкціонованого списання коштів, що [PERSON] - зроблено не було. Позивачем Банк повідомлено про зазначені дії вже по завершенню всіх операціях в т.ч. оспорюваної на 1 500,00грн. В судовому засіданні предстаник позивача позовні вимогм підтримала у повному обсязі. Предстаники відповідачів в судовому засіданні заперечували протии задоволення позову з підстав наведених у відзивах на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач 29.08.2013 р. (копія додається) підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», погодившись з тим, що ця Анкета- Заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, та в такий спосіб підтвердив укладення між позивачем та AT КБ «ПриватБанк» (відповідачем) Договору про надання банківських послуг. Окрім цього, Позивач з 2018 р. щорічно підписував Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк». Копії заяв від 09.04.2021 р. та 03.03.2023 р. додаються. Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до чинного законодавства України Банк здійснює надання банківських послуг необмеженому колу осіб на підставі їх заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщуються на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. "Умови та Правила надання банківських послуг", є публічно доступними і розміщенні у вільному доступі на інтернет-сайті АТ КБ «ПриватБанк», а саме : www.privatbank.ua, та в разі необхідності у порядку, передбаченому статтею 85 ЦПК України , суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. З 03.03.2023 р. Позивач встановив в АТ КБ «ПриватБанк» фінансовий номер телефону: [NUMBER] вказаний у Анкеті заяві Позивача від 03.03.2023 р. Відповідно до Анкети від 03.03.2023 р. (розділ «Угода про використання простого електронного підпис») Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будьяку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер [NUMBER] . Згідно Умов та правил п. 1.1.1.71. Фінансовий номер телефону Клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений Клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть виконуватися платіжні операції. Підтверджується Клієнтом під час активації банківської послуги за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, банкоматі, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІНкоду платіжної картки і sms-паролем, а також у Системі «Приват24» Банку (у разі зміни логіна користувача). Відповідно до умов та правил, платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Умовами та правилами передбачено, що держатель карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжується авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя карти в Банк і заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції , які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в Стоп-Лист платіжною системою. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути відкликана платником у будь-який час, але не пізніше настання моменту безвідкличності платіжної інструкції відповідно до цього Закону. (п. 7 ст. 42 Закону № 1591-IX) Пунктом 1 ст.45. Закону № 1591-IX передбачено, що платіжна інструкція може бути відкликана: 1) платником - під час дебетового або кредитового переказу до моменту списання коштів з рахунку платника, за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника, а в разі ініціювання дебетового переказу - додатково, за умови погодження з отримувачем; 4) платником - до настання дати валютування, за умови надання розпорядження про відкликання платіжної інструкції до кінця операційного часу, що передує даті валютування. Пунктом 2 статті 45. Закону № 1591-IX встановлено, що після списання коштів з рахунку платника або настання дати валютування платіжної інструкції для ініціатора настає момент безвідкличності платіжної інструкції. На момент звернення Позивача до банку, кошти з його рахунку були списані, а тому настав момент безвідкличності платіжної інструкції. Позивач надалі користується послугами відповідача, та визнає факт користування платіжною карткою. Активація ним карток та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування. Згідно з п.20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач зобов`язаний, зокрема, зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» (затверджена - Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164) (далі - Положення №164) . Частиною 1 пункту 136 розділу VII. Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення №164, встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Пунктом 140 Положення №164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. Аналогічна диспозиція норми права зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» (надалі - Закон), а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. Згідно п. 2.1.4.5.2 Умов клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Пунктом 2.1.4.12.8 Умов встановлено, у разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Відповідно до п. 2.1.4.12.3 Умов Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних. Пунктом 20 ст.38. Закону № 1591-IX, встановлено, що користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: «4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Позивач повідомив Банк про неправомірні дії щодо його кредитного карт - рахунку вже після проведення операцій. Позивачем не доведено, невірне виконання відповідачем своєї функції як банка-емітента по проведенню операцій за карт-рахунками позивача. АТ КБ «ПриватБанк» вірно провів автентифікацію та авторизацію спірних операцій за карт-рахунками позивача, доказів зворотного позивачем не надано. Окрім цього, після проведення спірних операцій які супроводжувались авторизацією (вхід до Приват24 та узгодження операцій через фінансовий телефон), грошові кошти надійшли до карт-рахунку позивача в АТ "Ощадбанк". Доказів того, що саме з вини АТ КБ "ПриватБанк" були виконані платіжні операції з карт-рахунку позивача в АТ "Ощадбанк" до суду не надано. [PERSON] своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції: пароль до Приват24 та логін: номер фінансового телефону. Вхід до Приват24 та збільшення кредитного ліміту на кредитній карті №5457082226814494 виконано через Приват24 за допомогою підтвердження на фінансовому телефоні позивача (надходить повідомлення з запитанням підтвердження операції, клієнт натискає "Ок"). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що банк діяв в межах договору про надання банківських послуг, укладеним між позивачем та відповідачем й вимог Закону України «Про платіжні послуги», відповідно відсутні підстави задоволення позовних вимог [PERSON] до АТ КБ "ПриватБанк". Щодо позовних вимог до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» також необхідно відмовити з наступних підстав. АТ «Ощадбанк» у зв`язку з підозрілими операціями по рахунку 11.12.2023 о 17:54 було заблоковано платіжну картку Позивача № [NUMBER] , яку емітовано до поточного рахунку № [NUMBER] . При цьому, [PERSON] всупереч вищевказаним умовам Договору звернулась до Контакт-центру АТ «Ощадбанк» 11.12.2023 о 19:39, тобто вже після проведеної (завершеної) оспорюваної трансакції (трансакція 11.12.2023 о 13:04, а вхід в систему Ощад 24/7 відбувся 11.12.2023 о 12:55:34), та з введенням, в т.ч. одноразового коду для входу в систему «Ощад 24/7», отриманого Позивачем 11.12.2023 о 12:53:09 на її фінансовий номер [NUMBER] , що підтверджується, зокрема, відомостями з програмного забезпечення Банку, які були долучені до відзиву, а також звукозаписом розмови [PERSON] із оператором «Контакт-центру» АТ «Ощадбанк», що проігноровано стороною Позивача. Доказів проведення платіжних операцій саме після повідомлення АТ «Ощадбанк» про здійснення спірних трансакцій Позивачем не надано, з огляду на що АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальності за вчинення таких трансакцій, які відбулися до моменту повідомлення [PERSON] . Банку. Наведений вище висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 по справі №462/5573/16-ц, від 26.10.2022 у справі № 334/2492/21, від 25.07.2023 у справі 577/2701/20, в яких зазначено, що до моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Позивачем проігноровані відомості з програмного забезпечення Банку, з яких чітко вбачається, що реєстрація/перереєстрація в системі «Ощад 24/7» (#FLUMO#) щодо оспорюваної операції проведеної Клієнтом 11.12.2023 на загальну суму 1 500,00 грн. відбулась: - 11.12.2023 о 12:55:34, за допомогою успішної верифікації [PERSON] (використовуються реквізити платіжної карти Клієнта та ПІН-код до неї, які відомі тільки Клієнту, а також OTP-паролі, які надаються клієнту на фінансовий номер мобільного телефону) та отриманими перед цим на фінансовий номер телефону Позивача [NUMBER] о 11.12.2023 о 12:53:09 Повідомленнями з одноразовим кодом для входу в систему «Ощад 24/7» з наступним змістом «kod $\psw\ dlya vhodu v sistemu Oschad 24/7 #FLUMO#». Отже, передуючи успішним переказам в т.ч. на оспорювану Позивачем суму в розмірі 1 500,00грн., останнім здійснювались вищевказані дії, які, в свою чергу, підтверджені СМС-паролями/кодами, відомими лише [PERSON] та отриманими нею на її фінансовий номер телефону [NUMBER] . Зазначений Клієнтом номер мобільного телефону, доступ до якого (відповідної SIMкарти) має виключно Клієнт та, в подальшому, використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів та вважається фінансовим номером Клієнта. Доказів втрати SIM-карти з фінансовим номером [NUMBER] та/або неправомірного заволодіння таким номером, Позивачем не надано. Тобто у випадку не здійснення даних дій/спроб входу, Позивач повинен був негайно повідомити Банк про такого роду обставини (компрометація картки) для запобігання можливого несанкціонованого списання коштів, що [PERSON] - зроблено не було. Позивачем Банк повідомлено про зазначені дії вже по завершенню всіх операціях в т.ч. оспорюваної на 1 500,00грн. Зазначене вище спростовує твердження [PERSON] про те, що вона ніяких дій щодо оспорюваних переказів не вчиняла, належним чином повідомила Банк про несанкціоноване списання коштів, сповіщень про реєстрацію/перереєстрацію, списання коштів не отримувала, оскільки саме позивачу були надіслані відповідні паролі та конфіденційна інформація, які необхідні для ідентифікації держателя картки та подальших можливих дій із нею, зокрема і реєстрації/перереєстрації доступу до системи «Ощад 24/7», вчинення платіжних операцій тощо і саме вона, як держатель картки, несе відповідальність за можливу компрометацію банківської картки, тобто наявність ситуації, при якій реквізити банківської карти (номер банківської картки, строк дії банківської картки, CVV2/CVC2, ПІН-код, смс-пароль тощо) стають відомі іншій особі, в результаті чого її (картки) подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку. Таким чином, вхід (автентифікація) позивача до системи дистанційного банківського обслуговування (ДБО) Mobile-банкінг «Ощад 24/7» - та операції з переказу коштів були здійснені коректно, що можливо лише за наявності реквізитів платіжної картки SMS-повідомлень/Push-повідомлень, які направлялися на фінансовий телефон [NUMBER] і були відомі виключно власнику номеру, тобто позивачу. Саме розголошення Позивачем конфіденційних даних та/або необачна поведінка останньої (в т.ч. перехід за посиланням на фішинговий сайт) щодо її рахунку та картки призвела до списання оспорюваних коштів в сумі 1 500,00 грн. При проведенні 11.12.2023 реєстрації/перереєстрації облікового запису в системі Ощад 24/7 та проведенні оспорюваної операції в системі «Ощад 24/7», ідентифікація [PERSON] підтверджувалась за допомогою одноразового цифрового пароля та в подальшому біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першому вході або в налаштуваннях безпеки самим Клієнтом, що просто ігнорується стороною позивача. [PERSON] звернулася до Контакт-Центру Банку з повідомленням про шахрайські операції та блокування рахунку, лише по завершенню оспорюваної трансакції. Такого роду дії [PERSON] (втрата картки (-ок) з відповідною конфіденційною інформацією та/або розголошення третім особам конфіденційної інформації в т.ч. шляхом переходу за відповідним шахрайським посиланням (фішинговий сайт) тощо) є такими, що не можуть бути обачними, сприяли вчиненню оспорюваної операції третіми особами по списанню коштів із карткових рахунків, а тому Банк, згідно Договору, Положення НБУ №164 не може нести відповідальності за заподіяні йому збитки і всю повноту відповідальності несе сам Клієнт. Наявний звукозапис розмови позивача з оператором «КонтактЦентру» вбачається, що позивач сам добровільно розголосив третім особам конфіденційну інформацію, а тому, у відповідності до умов Публічного договору, всю повноту відповідальності несе саме Клієнт. Із долученого АТ «Ощадбанк» звукозапису розмови з оператором «Контакт-Центру» (стенограма наведена Банком у відзиві) вбачається, що позивач переходила за сумнівним посиланням в інтернет мережі (інтернет банкінг), вводила конфіденційну інформацію. Отже Позивач сам добровільно розголосив третім особам конфіденційну інформацію, а тому, у відповідності до умов Публічного договору, всю повноту відповідальності несе саме Клієнт. Такі дії [PERSON] сприяли вчиненню оспорюваної операції по списанню її коштів із карткового рахунку, а тому банк не може нести відповідальності за спричинення збитків, заподіяних споживачеві послуг. Позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона не здійснювала спірну операцію. Натомість надані банком докази, а саме: відомості з програмного забезпечення, аудіозапис звернення позивача на гарячу лінію КонтактЦентру Банку, свідчать про те, що [PERSON] власними діями сприяла вчиненню оспорюваної операції. Аргументи позивача про те, що банк не повідомляв її про операцію, є надуманими та безпідставними, оскільки на фінансовий номер телефону позивача надходили одноразові паролі для входу в мобільний додаток Банку(Oschad 24/7). Ці повідомлення надходили неодноразово та супроводжувалися стандартним попередженням про заборону повідомляти будь-кому коди та паролі. Однак, жодної реакції від позивача у відповідь на такі повідомлення не було, вона не зверталася до банку щодо блокування картки, не повідомляла про підозру шахрайства. При цьому, позивач сама підтвердила, що проблем із фінансовим номером не мала, втрати SIMкартки чи змін номера не було, а всі повідомлення надходили їй. Таким чином, твердження позивача про неналежне інформування спростовується наданими Банком доказами, зокрема відомостями з програмного забезпечення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк України» є безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed