Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] , Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, посилаючись на те, що на початку 2017 року він познайомився з [PERSON] та з червня 2017 року вони почали проживати разом однією сім`єю, хоча [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В липні 2019 року вони посварилися і розійшлися, він поїхав на заробітки м. Київ. На заробітках позивач працював до грудня 2023 року, та був змушений повернутися через перевірки документів [INFO] . В березні 2024 року він зустрівся з [PERSON] , маючи намір відновити стосунки, і вона повідомила йому, що [INFO] в неї народився син [PERSON] , який є його сином. У зв`язку з тим, що [PERSON] перебувала в шлюбі, то батьком дитини було записано її чоловіка - [PERSON] . Також ним було проведено тест ДНК на батьківство в лабораторії Endevor DNA inc., яка 04 квітня 2024 року надала звіт про те, що ймовірність його батьківства відносно [PERSON] складає 99,9999999%. В зв`язку із тим, що біологічним батьком [PERSON] є він, що не заперечується ні [PERSON] , ні її колишнім чоловіком [PERSON] , він бажає бути його батьком і по офіційним держаним документам, нести всі права та обов`язки як батько. Просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та внести запис про [PERSON] як батька в актовий запис №60 від 19.05.2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила той факт, що [PERSON] дійсно є сином позивача. Вона справді фактично проживала з [PERSON] водночас перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З відповідачем з 2017 року не проживала, оскільки він проживав з 2017 року в рф та не міг бути батьком дитини. Повідомила, що позивач також є батьком її доньки [PERSON] , [INFO] , яку вона народила під час спільного їх проживання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року позивача визнано батьком [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 14.01.2025 постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.02.2025, яке відкладено на 06.03.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 06.03.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 01.04.2025, яке відкладено на 23.04.2025 за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 23.04.2025 постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо визначення походження дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який народився в с-щі Тиврів Тиврівського району Вінницької області, про що складено актовий запис № 60 від 19.05.2020, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.05.2020. Батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , з яким [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.08.2015 року виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №31. Разом з позовною заявою позивачем було подано результати ДНК-тесту, який було проведено 04.04.2024 ТОВ «Медікал геномікс Україна» (код ЄДРПОУ 37619772). З наданих результатів вбачається, що ймовірність батьківства позивача становить 99,99999999%. Позивач також є батьком [PERSON] , [INFO] , яку [PERSON] народила під час спільного їх проживання. Батьківство позивача визнано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року в справі №127/28114/19. Цим рішенням\~встановлено,\~що за даними Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України від 19 лютого 2020 ро ку за №0.184-5822/0/15-20-Вих [PERSON] виїхав за межі України 24 серпня 2018 року. [PERSON] та [PERSON] проживають з червня 2017 року однією сім`єю, з [PERSON] остання не підтримує шлюбних стосунків, [PERSON] з грудня 2017 року перебуває за межами України. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2022 року; копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року; копіями паспорта позивача та [PERSON] ; копією результату тесту на встановлення батьківства ДНК від 04.04.2024 року. 4. Норми права, які застосував суд. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Щаслива сім`я, як правило, не має потреби в тому, щоб закон втручався у її справи. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved