Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що 23 лютого 2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від спільного шлюбу мають двох дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивачем зазначається, що сторони тривалий час разом не проживають. Проте виник спір, щодо майна набутого у шлюбі, а саме двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Спірна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] набута сторонами за час шлюбу, тому таке майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, хоч і право власності на вказане майно зареєстроване за відповідачем [PERSON] . Позивачем зазначається, що відсутність між ними будь-якої домовленості чи договору щодо визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя вказує на те, що її частка та частка відповідача в праві спільної сумісної власності є рівними та становлять по 1/2 частини за кожним із співвласників і належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання. Враховуючи наведене просить суд визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею (кв.м): 64,5, житлова площа (кв.м): 31.6, за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати. Позивач та її представник\~ в судовому засіданні позов підтримали, з підстав наведених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23.02.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 23.02.2001 року (а.с.5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження (запис поновлено повторно) Серія [NUMBER] від 30.08.2017 року (а.с.6). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 02.06.2009 року (а.с.7). З висновку про вартість об`єкту оцінки двокімнатної квартири, загальною площею 64,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] від 24.09.2024 року встановлено, що вартість зазначеної квартири становить 1 004 000,00 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.09.2024 року [PERSON] на праві власності, в розмірі частки 1/1, належить двокімнатна квартира, загальною площею 64,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Із зазначеної інформаційної довідки встановлено, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано 16.09.2015 року (а.с.16). 08.04.2025 року на виконання ухвали суду від 01.04.2025 року надійшла електронна копія реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] (справа №726946626101). Так, із зазначеної копії реєстраційної справи вбачається, що 16.09.2015 року [PERSON] заповнено картку прийому заяви №24477246. Крім того, у матеріалах\~ реєстраційної справи міститься копія договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому №38/34 корпус 4, відповідно до якого 01.09.2014 року між ТОВ «Альянс-5», в особі виконавчого директора Балагури В.О. (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця квартру, яка буде створена у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти квартиру у відповідності до умов даного Договору та оплатити її. Згідно п.2.2. Договору за даним Договором продається двокімнатна квартира, загальною проектною площею 64,5 кв.м., на 10 поверсі 10 (десятого) підїзду, згідно генплану в групі багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] , що в [ADDRESS] . Як вбачається з п.2.4. Договору планове закінчення будівництва та введення Об`єкта в експлуатацію II (другий) квартал 2015 (дві тисячі п`ятнадцятого) року. П.2.8.Договору передбачено, що право власності покупця на квартиру, що продається за цим договором, підлягає реєстрації з моменту виконання покупцем всіх зобов`язань в тому числі і фінансових відповідно до даного договору, але не раніше завершення будівництва (створення майна) та прийняття об`єкта в експлуатацію. П.4.1. Договору передбачено, що загальна сума договору та на момент укладення становить 193 500,00 грн. Відповідно до п.4.2.Договору покупець сплачує загальну суму договору готівкою або на поточний рахунок Продавця до «01» вересня 2015 року. Згідно п.4.3.Договору вище вказана загальна сума договору не є остаточною і підлягатиме перерахунку після повного завершення будівництва Об`єкту, а саме, кінцева сума по даному договору буде коригуватися сторонами з врахуванням фактичної кінцевої площі житлового приміщення за даним Договором (така площа береться згідно даних, поданих у технічному паспорті на будинок) шляхом перерахунку суми визначеної п.4.1 Договору з врахуванням площі відхилення (в більшу, чи меншу сторону). З п.5.1.Договору вбачається покупець робить чергові цільові внески шляхом внесення коштів у касу, або шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Відповідно до п.5.2 Договору зобов`язання по черговому цільовому внеску вважається виконаним на момент внесення коштів у касу Продавця, чи на момент зарахування коштів на ного розрахунковий рахунок. 29.12.2014 року виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Акту №38 приймання-передавання приміщення в будинку [ADDRESS] від 08.09.2015 року\~ ТОВ «Альянс-5», в особі виконавчого директора Балагури В.О. передав, а [PERSON] прийняв квартиру [ADDRESS] . 17.09.2015 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24495313 за [PERSON] квартири [ADDRESS] . Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2015 року за [PERSON] 16.09.2015 року зареєстровано право приватної власності в розмірі частки 1/1 на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.12.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. В матеріалах справи відсутні докази про домовленість між сторонами про порядок поділу майна. За змістом статей 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Так, судом встановлено, що [PERSON] під час перебування в шлюбі з [PERSON] придбано у власність двокімнатну квартиру, загальною площею 64,5 кв.м. за адресою:\~ [ADDRESS] . Позивачем зазначається, що згоди стосовно порядку розподілу спільної сумісної власності між ними не досягнуто, а тому такий спір підлягає вирішенню судом. Суд вважає доведеним, що квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя та кожному з них, згідно ч. 1 ст. 70 СК України на праві власності належить по 1/2 частині зазначеного спірного майна. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим, оскільки\~ придбана в період шлюбу квартира за адресою: [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, належних доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, а тому, суд дійшов висновку про поділ між сторонами набутого під час шлюбу майна, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у 5 020,00 грн.\~ На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 60, 69 ч.1, 70 ч.1, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 368 ч.3 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved