Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 03.12.2024 звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання за позивачами права власності по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що на [ADDRESS] , як частки у майні колгоспного двору мотивуючи тим, що [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , яка до дня смерті значилася зареєстрованою та проживала на [ADDRESS] , після смерті якої спадщину на підставі ст. 1261, 1268 ЦК України прийняв [PERSON] , однак звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на означене будинковолодіння, останньому у видачі такого відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, що під час підготовки позову до суду встановлено, що будинковолодіння має статус «колгоспного двору», а відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація майна колгоспного двору не передбачена, відтак позивачі змушені звернутись до суду із означеним позовом для захисту своїх прав, зокрема, як члени колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 09.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Представник позивачів [PERSON] у заяві від 01.04.2025 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності довірителів (а.с. 117). Міський голова Городоцької міської ради Львівської області Ременяк В.В. у заяві від 26.12.2024 просив про розгляд справи за відсутності представника міської ради, при ухваленні рішення по суті, покладається на думку суду (а.с. 62-63). Третя особа [PERSON] у заяві від 04.02.2025 просив позов задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с. 113). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно Постанови Пленуму ВСУ №\~20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. В п. 6 Постанови зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями 120-127\~ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~120\~Цивільного\~Кодексу\~УРСР 1963\~року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст.\~123\~Цивільного\~Кодексу\~УРСР 1963\~року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Із копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що на [ADDRESS] , виготовленого 20.08.2024 ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] убачається, що будинок 1988 року побудови, складається із чотирьох житлових кімнат, загальна площа будинку 87, 9 кв.м, з них житлова 66, 2 кв.м, при будинку вбиральня, гараж, літня кухня-сарай, огорожа, сарай та дві криниці (а.с. 28-41). Згідно довідки КП ЛОР «Самбірське МБТІ» №1779 від 29.07.2024, згідно записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірське МБТІ, на 01.09.2003 житловий будинок на [ADDRESS] не зареєстрований (а.с. 27). Із витягів з погосподарських книг за 1983-1995 роки, із копії будинкової книги та довідки Городоцької міської ради Львівської області №\~346 від 04.11.2024, копії трудових книжок, інших матеріалів справи убачається, що житловий будинок на [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, які не втратили права на частку у цьому майні значились [PERSON] , 1931р.н., який помер [INFO] , [PERSON] , 1933р.н., яка померла [INFO] , [PERSON] , 1957р.н., [PERSON] , 1962р.н., [PERSON] , 1988р.н. та [PERSON] , 1966р.н., частки кожного із них у праві власності на це майно є рівними по 1/6 частці (а.с. 25, 42-51, 109-112, 116). Як убачається із довідки Городоцької міської ради Львівської області №347 від 04.11.2024, за домогосподарством на [ADDRESS] , закріплена земельна ділянка площею 0, 2500 га, призначена для ОЖБ (а.с. 24). Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] та інших матеріалів справи убачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є синами [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 50-51). [PERSON] , 1931р.н. помер [INFO] , а [PERSON] [INFO] , що убачається із копії свідоцтв про смерть серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с. 17, 18). Із копії спадкової справи № 48/2024 від 25.07.2024 убачається, що після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Богаченко О.І., за заявою [PERSON] ,\~заведено спадкову\~справу №48/2024, що 15.10.2024 останньому видано свідоцтво про право на спадщину за законом наземельну ділянку площею 2, 1974 га, кадастровий №4620983000:16:000:0009, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Добрянської сільської ради Львівського району Львівської області, а 17.10.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нажитловий будинок, що на [ADDRESS] - відмовлено,\~оскількивідсутні документи, що посвідчують права власності спадкодавця на таке майно (а.с. 19-23, 75-94). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.\~3 Закону України «Про державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і зокрема, що житловий будинок на [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», а останніми живими членами які не втратили права на частку в його майні є [PERSON] , 1957р.н., [PERSON] , 1962р.н., [PERSON] та [PERSON] , є підстави для визнання за позивачами по 1/6 частині означеного житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору». Разом з цим, суд звертає увагу, що 6 січня 1994 року набрав чинності\~Закон України від\~\~\~\~16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з\~ЦК Української РСР\~статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, судам належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15\~квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. При вирішенні питання щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору судами належить виходити з того, що\~Закон Української РСР «Про власність»\~не містив положень, які виключали майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, зі складу спадщини. У пункті 4\~Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» вказано, що правила, які містяться в Законі Української РСР «Про власність» і були\~\~передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР «Про власність в СРСР», тобто з 1 липня 1990 року. Таким чином, з 1 липня 1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування. Судом встановлено, станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , 1931р.н., [PERSON] , 1933р.н., [PERSON] , 1957р.н., [PERSON] , 1962р.н., [PERSON] , 1988р.н. та [PERSON] , 1966р.н. були членами колгоспного двору на [ADDRESS] , тому частки кожного із них у праві власності на це майно є рівними по 1/6 частці. Таким чином, позивач [PERSON] вправі успадкувати частку, належну матері [PERSON] , в майні колишнього колгоспного двору, в загальному порядку спадкування, передбаченому положеннями книги шостої ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. За наведеного,

Outcome: partial