Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 26.09.2024 ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1-6). В обґрунтування позову зазначено, що 14.11.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») та [PERSON] укладено кредитний договір № 22039000221330 у відповідності до якого, останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 14.11.2024. 10.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26206000453078 у відповідності до якого, останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 10.12.2021. Після підписання кредитних договорів відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитними договорами. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника, як це передбачено умовами кредитних договорів. Виходячи з вищезазначеного при укладанні кредитних договорів АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами кредитних договорів, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за вищевказаними кредитними договорами. Відповідач не виконує умови кредитних договорів, у зв`язку з чим станом на день подання позову утворилась заборгованість: за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019 у розмірі 147088,44 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту становить 73280,26 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 113,69 грн.; прострочена заборгованість по комісії 70 680 грн.; збитки від інфляції 2592, 88 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 421, 61 грн.; за кредитним договором № 26206000453078 від 10.12.2019 у розмірі 24991,31 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту становить 13 767,37 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 10 65, 60 грн.; прострочена заборгованість по комісії 0 грн.; збитки від інфляції 487,13 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 79,21 грн.. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором 22039000221330 від 14.11.2019 в розмірі\~147\~088,\~44\~грн.;\~заборгованістьза кредитним договором № 26206000453078 від 10.12.2019 у розмірі 24 991, 31 грн., а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 01.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 179). Представник позивача\~в судові засідання, призначені на 06.11.2024, 08.01.2025, 26.02.2025, 22.04.2025 не з`явився, про дати та час слухання справи повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат Дорошенко М.П. (діє на підставі ордеру серії АІ № 1494144 від 19.12.2023) у позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] \~у судові засідання, призначені на 06.11.2024,\~08.01.2025,\~26.02.2025,\~22.04.2025\~ не\~з`явився,\~про дати\~та час\~слухання справи\~повідомлявся належним\~чиномшляхом направлення судової кореспонденції на підтверджену адресу місця його реєстрації та оголошення про виклик особи, конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14.11.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22039000221330, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 74 400 грн., строком на 60 місяців до 14.11.2024, на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 14.11.2019 по 13.03.2021 5 % від суми кредитування, з 14.03.2021 по 13.06.2022 4 % від суми кредиту, з 14.06.2022 по 13.09.2023 - 3 % від суми кредиту, з 14.09.2023 по 14.11.2024 1, 95 % від суми кредиту. У разі не повернення кредиту в терміни встановлені договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56, 00 % річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості\~ (а.с. 10). Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. Надання відповідачу кредиту та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 14.11.2019 по 14.12.2021 (а.с. 30-32, 35-118). Згідно з розрахунком заборгованості, який здійснений АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість за договором № 22039000221330 від 14.11.2019 в сумі 144 073, 95 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 73 280, 26 грн.; залишок прострочених відсотків 113,69 грн.; залишок прострочених комісій 70 680 грн. (а.с. 33-34). Крім того, 10.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26206000453078 про встановлення кредитного ліміту, за умовами якого банк встановив ліміт кредитної лінії на дату укладення цього договору у розмірі 15 366 грн. (п. 1.2.1. договору). Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення цього кредитного ліміту (п. 1.2.2. договору). Пунктом 1.2.3. договору встановлено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 48, 00 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56, 00 % річних. Пільговий період: до 67 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01 %. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89 % (п. 1.4. договору). Також, відповідач після підписання договору, власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, визначені цим договором. Надання відповідачу кредиту та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 10.12.2019 по 14.12.2021 (а.с. 119-174). Згідно з розрахунком заборгованості, який здійснений АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021 за відповідачем рахується заборгованість за договором № 26206000453078 від 10.12.2019 в сумі 24 424, 97 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 13 767, 37 грн.; залишок прострочених відсотків 10 657, 60 грн. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/21, згідно з умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с. 18-21). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019 в сумі 144 073,95 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 73 280, 26 грн.; залишок прострочених відсотків 113, 69 грн.; залишок прострочених комісій 70 680 грн. (а.с. 15). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26206000453078 від 10.12.2019 в сумі 24 424, 97 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 13 767, 37 грн.; залишок прострочених відсотків 10 657, 60 грн. (а.с. 14). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612\~ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). За правилами ч. 1ст.\~638\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст.\~1047\~ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 140 постанови від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Цикл Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204 ЦК України\~є обов`язковими для виконання. Таким чином наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Цикл Фінанс» за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019, а також за кредитним договором № 26206000453078 від 10.12.2019, укладеним між [PERSON] та АТ «Банк Кредит Дніпро». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитними договорами в добровільному порядку ТОВ «Цикл Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019 в сумі 76\~408,44 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 73280,26 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 113,69 грн.; збитків від інфляції 2592, 88 грн.; 3 % річних 421, 61 грн., а також в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 26206000453078 від 10.12.2019 в сумі 24 991, 31 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 13767,37 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 10657,60 грн.; збитків від інфляції 487, 13 грн.; 3 % річних 75,21 грн. Щодо вимоги про стягнення простроченої заборгованості по комісії у розмірі 70680 грн. за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019. Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 22039000221330\~від 14.11.2019 передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі з 14.11.2019 по 13.03.2021 5 % від суми кредитування, з 14.03.2021 по 13.06.2022 4 % від суми кредиту, з 14.06.2022 по 13.09.2023 - 3 % від суми кредиту, з 14.09.2023 по 14.11.2024 1, 95 % від суми кредиту. Суд зазначає, що встановивши у кредитному договорі № 22039000221330 від 14.11.2019 сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, кредитодавець у кредитному договорі не зазначив конкретного переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. А, отже, суд приходить висновку про неправомірне нарахування позивачем комісійної винагороди. Аналогічна позиція міститься постанові Верховного Суду від 09.02.2024 (справа №337/3703/22). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача комісії в сумі 70680 грн. за кредитним договором № 22039000221330 від 14.11.2019, задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 58,90 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 1426, 80 грн. (а.с. 175). Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, зокрема з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. Так, відповідно до вимог\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627\~ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано долучено копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 16/05 від 16.05.2023, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. (а.с. 27-28); додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 16/05 від 16.05.2023 (а.с. 29); ордер серії АІ № 1494144 від 19.12.2023 (а.с. 7), акт приймання-передачі наданих послуг № 399 від 11.09.2024 (зв. а.с. 13); рахунок фактура № 399 від 11.09.2024 про вартість послуг за надання консультацій та підготовку позовної заяви, вартість яка склала 7570 грн. (а.с. 13); платіжна інструкція № 6674 від 11.09.2024 (а.с. 12). Крім того, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 в праві 925/1137/19. За змістом частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial