Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з будинку за адресою місця проживання спадкодавця. За життя [PERSON] заповіт не склала. При зверненні до нотаріуса позивач отримав роз`яснення про те, що він є таким, що не прийняв спадщину після смерті матері, так як ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, разом із спадкодавцем він не проживав, рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску такого строку поважною, так з 2019 року по теперішній час постійно хворіє (має онкозахворювання), що підтверджує медичною документацією. Також просить врахувати воєнний ста, введений в дію 24.02.2022, який триває в країни по теперішній час. Позивач в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, просить винести рішення на розсуд суду. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис №791. Відповідно до довідки виконкому Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №1289 від 25.11.2024 [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна, інші особи в зазначеному будинку не зареєстровані. Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводиласЯ, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Нотаріусом надане роз`яснення [PERSON] про те, що він є таким, що не прийняв спадщину після смерті матері, так як ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, разом із спадкодавцем він не проживав, рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до наданої довідки КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради» від 04.04.2023 №541, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом захворювання гортані кл.гр.ІІ з 21.03.2023. Згідно з виписками із медичних карток стаціонарного хворого, [PERSON] три рази перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради» з діагнозом рак гортані. З 19.06.2023 [PERSON] встановлена друга група інвалідності до 01.07.2024, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №189460. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~дозволяє сформулювати правило, відповідно до якого надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливо у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Таким чином,\~суд вважає,\~що причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~поважними,\~оскільки позивач\~не скористався\~своїм правом\~звернення до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини\~в межах\~вказаного строку\~через незалежні\~він нього\~причини,\~в тому\~числі через\~хворобу,\~в інший\~спосіб захистити\~своє право\~не може,\~є спадкоємцем\~за законом,\~пропущений строк\~для прийняття\~спадщини є\~не значним,\~ суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. На підставі викладеного та

Outcome: approved