Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 18.03.2021 року [PERSON] , будучи клієнтом банку, уклала з банком кредитний договір №АВН0СТ155101616077232333 щодо надання останній кредиту в розмірі 96950 грн. 00 коп. строком на 63 місяців, тобто до 17.06.2026 року зі сплатою процентів у розмірі 50% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18.03.2025 року має заборгованість в сумі 158355 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 83621 грн. 86 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 74733 грн. 45 коп. - заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.32-33). 13.04.2025 року відповідач подала до суду відзив на позов, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити та в разі її неявки в судове засідання відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с.46-58). В обґрунтування заперечень зазначила, що не погоджувала умови договору щодо сплати процентної ставки, пені та комісії, а тому відсутні підстави для їх нарахування. Крім того зазначила, що встановлений у договорі розмір відсотків за користування кредитними коштами, що у декілька разів перевищує суму тіла кредиту, є несправедливим, таким що не відповідає положенням ЦК України та принципам розумності та добросовісності (а.с.46-58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі (а.с.6). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Оскільки відповідач не повідомила суд про причини неявки, тому вважається, що її неявка в судове засідання відбулась без поважних причин, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.01.2020 року відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку (а.с.7). Із заяви клієнта №АВН0СТ155101616077232333 від 18.03.2021 року, судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання кредиту за послугою «Швидка готівка» на таких умовах: вид кредиту - кредит; тип кредиту - беззалоговий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту - 96950 грн.; строк кредиту - 60 місяців; процентна ставка (фіксована) - 50% на рік. Підписанням цієї заяви відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір, а також підтвердила, що ознайомилась з ними та отримала їх примірники (а.с.8 зворотній бік). Факт підписання відповідачем цієї заяви підтверджується даними розділу «Клієнт», у якому міститься інформація про те, що [PERSON] 18.03.2021 року підтвердила підписання цієї заяви простим електронним підписом за номером телефону [NUMBER] . Із змісту таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачем18.03.2021 року простим електронним підписом, слідує, що в ній наявна інформація про дату видачі кредиту, кількість днів у розрахунковому періоді, сума кредиту, проценти за користування кредитом та види платежів за кредитом (а.с.9). До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаний відповідачем простим електронним підписом 18.03.2021 року, згідно якого АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу інформацію, яка зберігає чинність та є актуальною до 17.03.2026 року, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інше (а.с.7-8). Виконання позивачем обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 96950 грн.підтверджується меморіальним ордером №TR.17052175.23727.65455 від 18.03.2021 року (а.с.11). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 18.03.2025 року становить 158355 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 83621 грн. 86 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 74733 грн. 45 коп. - заборгованість за процентами (а.с.9-10). Інформація, викладена у розрахунку заборгованості підтверджується також і випискою по кредиту за період із 18.03.2021 року до 17.03.2025 (а.с.11-13). Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, відповідач як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Слід також зазначити, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, умови договору позивачем виконані, грошові кошти відповідачу перераховані на платіжну картку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Таким чином, із, досліджених судом заяви клієнта №АВН0СТ155101616077232333 від 18.03.2021 року та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 18.03.2021 року, що складають кредитний договір, суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом його підписання за допомогою простого електронного підпису. З вищенаведених обгрунтувань, суд не може взяти до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, так як спростовуються наданими позивачем та дослідженими судом доказами. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 83621 грн. 86 коп. та процентами у розмірі 74733 грн. 45 коп. підлягають задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved