Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

27.02.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наприкінці вересня 2024\~року [PERSON] дізнався про те, що приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено 28.01.2019 виконавчий напис про стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1784054,83\~грн. 12.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою\~А. М. було відкрито виконавче провадження за номером 67500995 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, та накладено арешти на рахунки боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості та не взяв до уваги те, що заборгованість стосується періоду, за яким давно пройшов строк позовної давності. Крім того, позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та позивачем щодо суми заборгованості та вже прийнятого судом рішення, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зокрема, позивач не міг повідомити, що не має будь-яких боргових зобов`язань, а нараховані до сплати кошти взагалі не відповідають ані вимогам укладеного кредитного правочину, ані графіку погашення заборгованості. 05.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. 31.01.2025 представник відповідача АТ «ПриватБанк» адвокат Мельникова Я. В. надала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит, цей факт сторонами не оскаржується. У порушення вимог закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію за користування кредитом. Виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Враховуючи те, що АТ КБ «ПриватБанк» надав нотаріусу всі необхідні документи, а саме: кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість, у якому у повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати дії нотаріуса незаконними немає. Крім того, нотаріус не є відповідачем, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Також представник відповідача зауважила, що з боку позивача не доведено факту погашення суми кредиту, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 05.02.2025 від представника позивача адвоката Ведмедовської Г. О. надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що з відзиву представника банку можна встановити, що під час звернення до нотаріуса банком не було надано пакет документів, за сукупністю яких нотаріусом могло бути вчинено виконавчий напис. Зокрема, не було надано нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору, засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності) з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Позивач заперечує проти наявності заборгованості перед банку, саме тому звернувся до суду. На думку представника позивача нотаріус не мав підстав для вчинення виконавчого напису. 23.01.2019, тобто за 5 днів до вчинення виконавчого напису) вже набрало законної сили рішення суду по справі № 314/781/17 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за яким суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повному обсязі. Представником банку не надано доказів того, що виконавчий напис про стягнення заборгованості вчинено в межах строку позовної давності та того, що нотаріус пересвідчився у безспірності заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 28.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . За змістом виконавчого напису зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25.04.2007 приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С. Я. з реєстровим № 691, передане в іпотеку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, приватним нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі: заборгованість за кредитом 7503,12 доларів США, заборгованість за відсотками 15433,29 доларів США; комісія 1552, 46 доларів США; пеня 39157,71 доларів США, що всього становить 63646, 58 доларів США Строк, за який провадиться стягнення, - 11\~років 7 місяців 11 днів, а саме з 25.04.2007 до 06.12.2018. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича 12.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67500995 з примусового виконання виконавчого напису № 260, вчиненого 28.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. Постановою Запорізького апеляційного суду від 23.01.2019 рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.10.2018 скасовано, відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» в позові про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 25.04.2007. За змістом даного рішення [PERSON] на підставі укладеного із Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» від 25.04.2007 № ZPVLGA00000031, відповідачу був виданий кредит у розмірі 8900 доларів США, шляхом видачі готівки. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.09.2011 задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPVLGA00000031 від 23.04.2007 у розмірі 10372, 23 дол. США, що еквівалентно 82355,66 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , шляхом укладення договору купівлі-продажу банком. Рішення набрало законної сили 11.10.2011. З дати набрання законної сили вказаним рішенням суду 11.10.2011, яким підтверджено обґрунтованість вимог банку про дострокове повернення всієї суми кредиту, слід відраховувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 вказаного Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 названого Закону, визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок(у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п.5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75, далі - Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп.14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку корреспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотівза дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п.61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищезазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.10.2018 у справі № 61-10285св18, від 23.06.2020 у справі №\~645/1979/15-ц. Також, така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі №\~761/32388/13-ц. Слід зазначити, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВП ВС України №645/1979/15-ц від 23.06.2020. З наданих суду письмових доказів встановлено, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису існувало рішення Запорізького апеляційного суду від 23.01.2019, за змістом якого рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.09.2011 задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPVLGA00000031 від 23.04.2007 у розмірі 10372, 23 дол. США, що еквівалентно 82355,66 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , шляхом укладення договору купівлі-продажу банком. Рішення набрало законної сили 11.10.2011. Скасовано рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.10.2018 та відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» у позові про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 23.04.2007. Оскільки у змісті кредитного договору сторони не визначали іншого строку позовної давності, ніж встановлений законом, то до спірних правовідносин належить застосовувати загальний строк терміном у 3 роки. А відтак, трирічний строк позовної давності сплив 11.10.2014. За цими встановленими обставинами, коли відбулось дострокове стягнення всієї заборгованості, не можна відраховувати позовну давність від дати повернення кредиту, визначеної у кредитному договорі, оскільки вона змінена позичальником, шляхом пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання вцілому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Зазначені обставини свідчать про відсутність основної підстави вчинення виконавчого напису безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Із викладених вище норм матеріального права слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. З таких обставин, позовні вимоги до АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Стосовно позовних вимог, заявлених позивачем до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, суд зазначає таке. У постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/825/20 (провадження № 61-12951св21),від 02 листопада 2022 року у справі № 758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21) зазначено, що «відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.\~\~Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм\~Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача». Таким чином, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна не є належним відповідачем у даній справі, тому суд відмовляє у задоволенні заявлених до неї позовних вимог. За нормами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено 968,96 грн судового збору за подання даної позовної заяви та 484, 48 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи те, що позовні вимоги заявлено до двох відповідачів, однак задоволенню підлягають лише позовні вимоги, заявлені до АТ КБ «ПриватБанк», суд приходить до висновку, що з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі (484,48 грн+968,96 грн):2= 726,72 грн. Інша частина судового збору покладається на позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved