Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Ейс" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Ейс" заборгованість за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 у розмірі 16210,00 грн., яка складається з 6090,00 грн заборгованості за тілом та 10120,00 грн заборгованості за відсотками; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Ейс" cплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай гроші" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-7727196, який підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5 800,00 грн та зобов`язалася його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Також вказує, що 28 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай гроші" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" було укладено договір факторингу №28112023, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" набуло право вимоги за договором кредитної лінії №00-7727196. Оскільки відповідачка в повному обсязі не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 16 210,00 грн та складається з наступного: 6 090,00 грн - заборгованість за тілом; 10 120,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі двічі направлялась на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (далі Кредитодавець або Товариство) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір кредитної лінії №00-7727196, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до п.1.1. Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Основні умови кредитування відповідно до Договору кредитної лінії № 00-7727196 від 27 квітня 2023 року: - сума кредиту 6090 грн. Тип кредиту кредитна лінія(п. 1.2 Кредитного договору); - строк дії кредитної лінії - 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 25 серпня 2023 року або достроково (п. 1.3 Кредитного договору); - позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 17 травня 2023 року протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20-ий день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами (п. 1.3.1 Кредитного договору); - тип процентної ставки фіксована (п.1.4 Кредитного договору); - знижена процентна ставка становить 2,50 (два цілих 50 сотих) % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно( п. 1.4.1 Кредитного договору); - стандартна процентна ставка складає 2,50 (два цілих 50 сотих) % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту (п. 1.4.2 Кредитного договору); - дата надання/видачі кредиту дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 6090,00 грн на карту позичальника № [NUMBER] (п. 2.2 Кредитного договору); - за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 290,00 (двісті дев`яносто) грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору. Тобто, позичальнику перераховується сума кредиту 5800,00 (п`ять тисяч вісімсот) грн, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту (п.2.2.1 Кредитного договору). Відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до Договору) позичальник в строк до 25.08.2023 повинен був сплатити кредит у загальному розмірі 23 490,00 грн, що складається з суми кредиту 5 800,00 грн, комісії за надання кредиту - 290,00 грн та процентів 17 400,00 грн. Також 27.04.2023 [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 14.12.2023, що 27.04.2023 через компанію ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» перерахувало на платіжну карту № [NUMBER] , відкриту на ім`я [PERSON] , кредитні кошти за договором у розмірі 5 800 грн. Факт належності [PERSON] картки з номером № [NUMBER] та використання кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240701/39253 від 03 липня 2024 року та доданою до відповіді випискою про рух коштів по вказаній картці. Згідно з наявним в матеріалах справи детальним розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 станом на 28.11.2023 за період з 27.04.2023 по 25.08.2023 становила 16 210,00 грн, в тому числі: 6 090 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 120,00 грн заборгованість за відсотками. 28 листопада 2023 року ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) уклали договір факторингу №28112023, на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-7727196 від 27 квітня 2023 року. Згідно із п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним (п.2.2 розділу 2 Договору факторингу). Відповідно до п.3.1 розділу 3 Договору факторингу, фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 369 123,48 грн без ПДВ. На виконання умов договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було сплачено ТОВ «Качай гроші» кошти в сумі 369 123,48 грн., згідно платіжної інструкції №2 від 06.12.2023. 28.11.2023 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023. Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-7727196 від 27.04.2023 на загальну суму 16 120,00 грн. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №00-7727196 вбачається, що відповідачка [PERSON] має заборгованість в сумі 16 210,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 6 090,00 грн., заборгованість за відсотками 10 120 грн. Станом на 12.04.2024 року заборгованість відповідачем не погашена. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір кредитної лінії №00-7727196 від 27.04.2023 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай гроші" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 14.12.2023 та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідача. Відомості щодо погашення відповідачкою заборгованості в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором кредитної лінії №00-7727196 від 27.04.2023 кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору до відступлення прав вимоги, тому суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, що становить 16 210,00 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги №03/04/24 від 03.04.2024, додаткову угоду № 1 від 03.04.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 30.10.2023. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2024 сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 - 3 000 гривень (2 години), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 - 500 гривень (1 година), надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 - 500 гривень (1 година), підготовка адвокатського запиту про зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника [PERSON] за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 - 500 гривень (1 година), підготовка клопотання про витребування інформації щодо зарахування/перерахування коштів на картковий рахунок боржника [PERSON] за кредитним договором №00-7727196 від 27.04.2023 - 500 гривень (1 година). Відповідно до ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Outcome: approved