Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 16354,51 грн, з них 15497,25 грн сума основного боргу, 90,06 грн 3% річних та інфляційне збільшення 767,20 грн, а також витрати по оплаті судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкритий особовий рахунок. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є відповідач, якому відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , та станом на 31 серпня 2024 року складає 15497,25 грн. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб власником даного житлового приміщення є відповідач [PERSON] . Позивач здійснив розрахунок боргу відповідача з урахуванням положень\~ст. 625 ЦК України\~та загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 16354,51 грн. Таким чином, позивач належним чином виконував та виконує покладені на нього законодавством обов`язки щодо надання послуг водопостачання та водовідведення, проте відповідач порушував та порушує покладений на нього обов`язок щодо оплати за надані послуги, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.28-30). Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання (а.с.10). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року, що набрало законної сили 13 грудня 2022 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю\~задоволено та визнано за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 46/100 частин квартири [ADDRESS] (а.с.41-46, 47). Як вбачається з вказаного рішення, судом було встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 серпня 2001 року, виданого Відкритим акціонерним товариством «Дніпротрансбуд» згідно з розпорядженням (наказом) від 09 серпня 2001 року, на праві власності належить 54/100 частин квартири [ADDRESS] , право власності зареєстровано в МБТІ та записано в реєстрову книгу за № 189п-62-124. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого станом на 31 серпня 2024 року утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення у загальному розмірі 16354,51 грн, з яких сума основного боргу 15497,25 грн; інфляційне збільшення суми боргу 767,20 грн; розмір 3% річних 90,06 грн (а.с.7-8, 28-30). Згідно ч. 3 ст.\~11, ч. 2 ст.\~509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених\~Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач. Згідно зі статтями 319, 322\~ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved