Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А», веранду позначену літерою «а», загальною площею 80, 5 кв. м., житловою площею 37, 5 кв. м., ганок, навіс позначений літерою «а - 1», літню кухню - сарай позначені літерою «Б», сарай позначений літерою «б», погріб з шиєю позначений літерою «В», вбиральню позначену літерою «Г», криницю позначену за номером 1, водопровідну колонку позначену за номером 2, вигрібну яму позначену за номером 3, огорожу позначену за номером 4, ворота з хвірткою позначені за номером 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому за життя належав на праві власності вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, позивач є спадкоємцем за заповітом. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.09.2014 року за ним визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] на земельну частку (пай) та майновий пай. Однак, після його звернення до нотаріального органу із заявою в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок було відмовлено нотаріусом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджували право власності спадкодавця на спірний житловий будинок. Водночас йому було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належного майна спадкодавцеві. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду. Позивач в підготовче засідання не з`явився, проте разом із позовною заявою подав заяву від 29.10.2024 року, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.20). Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду 15.04.2025 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 50). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 17.10.2024 року на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані у період з 1974 по 1975 роки (а.с.13-15). 30.11.2001 року [PERSON] , який був батьком позивача, склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №76, згідно із яким він заповів все своє майно [PERSON] (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивача (а.с.5-9). [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача (а.с.10). В силу ст.524 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно\~зі ст.549\~ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.09.2014 року у справі №143/1426/14-ц за позовом [PERSON] до Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) та майновий пай після смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] (а.с. 17). За правилами ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже, судом при вирішенні попередньої цивільної справи встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] . Разом із цим, згідно із довідкою виконавчого комітету Погребищенсьокї міської ради від 25.10.2024 року №2-107 [PERSON] до дня смерті свого батька [PERSON] проживали в одному дворі та вели спільне господарство, що також свідчить про прийняття спадщини позивачем в порядку ст.549\~ЦК УРСР 1963 року. Згідно із довідкою Погребищенської державної нотаріальної контори від 19.11.2024 року №816/01-16 відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.32, 33). Згідно із довідкою Погребищенської державної нотаріальної контори від 07.01.2025 року №3/01-16 відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася (а.с.42, 43). Однак, нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. листом від 29.10.2024 року було відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього, виданих на ім`я спадкодавця [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно із\~довідкою виконавчого комітету Погребищенської міської ради №2-101 від 14.10.2024 року, складеної на підставі книг погосподарського обліку Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, спірний житловий будинок належав до дня смерті [PERSON] (а.с.18). Як вбачається із матеріалів справи право власності спадкодавця на спірний житловий будинок не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Проте, зазначена обставина не свідчить про те, що спадкодавець не був власником цього житлового будинку і що він не ввійшов до спадкової маси, оскільки право власності спадкодавцем було набуто у порядку, який існував на час будівництва житлового будинку, яке не пов`язувалося із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі №207/2386/16-ц. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця [PERSON] , однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.

Outcome: approved