Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою де просить суд: встановити факт, що має юридичне значення [PERSON] , [INFO] , про здобуття повної загальної середньої освіти, що закінчила Донецьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 59 Донецької міської ради Донецької області. \~ \~ \~ \~ \~ У\~обґрунтування заяви\~заявник зазначила,\~що закінчила\~Донецьку загальноосвітню\~школу І-ІІІ\~ступенів №\~59\~Донецької міської\~ради Донецької\~області у\~1993\~році і\~отримала свідоцтво\~про повну\~загальну середню\~освіту.\~Однак оригінал\~свідоцтва не\~зберігся,\~оскільки будинок\~де проживала\~заявниця зазнав\~руйнувань.\~На даний\~час заявниця\~перебуває за\~кордоном.\~ Звернутися\~до Донецької\~загальноосвітньої школи\~І-ІІІ\~ступенів №\~59\~для відновлення\~дублікату свідоцтва\~про повну\~загальну середню\~освіту немає\~можливості через\~тимчасову окупацію\~російської федерації.\~Представник заявниці\~звернувся із\~заявою до\~Департаменту освіти\~і науки\~Донецької обласної\~державної адміністрації\~щодо відновлення\~належного заявниці\~свідоцтва про\~здобуття повної\~загальної середньої\~освіти. У відповіді зазначено, що оскільки згаданий документ про освіту виданий у 1993 році, інформація про здобуття освіти та отримання відповідних документів не внесена до бази даних ІВС «Освіта» та Єдиної державної електронної бази з питань освіти. За таких умов отримати дублікат можливо на підставі виписки з журналу видачі документів про освіту. У зв`язку з тим, що заклад освіти, в якому заявник навчався, знаходиться на тимчасово окупованій території, підтвердити факт отримання документа про освіту тимчасово неможливо. Встановлення даного факту необхідно заявниці можливості вступу на навчання до вищого навчального закладу. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. Представник заявниці надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці. Представник заінтересованої особи Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Суд, вислухав заявницю, вивчивши матеріали справи вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. За змістом поданої заяви заявниця закінчила Донецьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 59 Донецької міської ради Донецької області у 1993 році і отримала свідоцтво про повну загальну середню освіту. На теперішній час даний свідоцтво втрачено, копії цього документу також не збереглося. Представник заявниці звернулася із заявою до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації щодо відновлення належного [PERSON] свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти. Згідно відповіді Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 04.10.2024 року зазначено, що згідно з пунктом 2 Порядку замовлення, обліку і видачі дублікатів та виправлених документів про загальну середню освіту державного зразка особам, які здобули загальну середню освіту у навчальних закладах на тимчасово окупованій території України та навчальних закладах окремих населених пунктів Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08 серпня 2014 року № 917, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 серпня 2014 року №1024\\25801 (зі змінами), дублікат, виправлений документ і додаток до них видаються за письмовою заявою випускника або його законного представника, що особисто подається будь-якому загальноосвітньому навчальному закладу відповідного ступеня за місцем проживання чи перебування випускника або його законного представника. Дані в дублікаті відтворюються на основі інформації Єдиної державної електронної бази з питань освіти, яка функціонує з 1999 року. Оскільки вищезазначений документ про освіту виданий у 1993 році, інформація про здобуття освіти та отримання відповідних документів не внесена до бази даних 1ВС «Освіта» та Єдиної державної електронної бази з питань освіти. За таких умов отримати дублікат можливо на підставі виписки з журналу видачі документів про освіту. Звертаємо увагу, що всі зазначені документи повинні бути завірені належним чином. Додатково інформуємо, що розпорядником запитуваної інформації є Донецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 59 Донецької міської ради Донецької області. Архівні дані видачі документів про освіту закладом загальної середньої освіти міста Донецьк у Департаменті освіти і науки облдержадміністрації відсутні. Згідно з Указом Президента України від 07.02.2019 N 32/2019, місто Донецьк включено до переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях. Отже, на зазначеній території органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з тим, що заклад освіти, у якому навчалася [PERSON] , знаходиться на тимчасово окупованій території, підтвердити факт навчання тимчасово неможливо. Отже заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку підтвердити факт навчання. За даними паспорту [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце народження м. Донецьк. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 06 жовтня 2000 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. Згідно довідки від 31.05.2017 року № 0000223649 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування : [ADDRESS] . До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п.п. 13, 18\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії сформульовано "намібійський виняток", що полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Це узгоджується із судовою практикою, позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 15.04.2016, за змістом якої документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України як виняток можуть братись до уваги судом під час розгляду справ про встановлення фактів народження або смерті на таких територіях. Згідно довідки Муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу «Школа № 59» м. Донецька відділу освіти адміністрації Київського району м. Донецька, ДНР, [PERSON] , [INFO] , в 1993 році закінчила Загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 59 м. Донецька (рішення педагогічної ради від 11.06.1993 року № 6), отримала свідоцтво про базову середню освіту. Дослідивши докази,\~суд приходить\~до висновку\~з врахуванням\~«намібійських винятків»,\~факт здобуття\~заявницею повної\~загальної середньої\~освіти.\~Метою його\~встановлення є\~необхідність отримання\~свідоцтва про\~повну загальну\~середню освіту\~та реалізацію\~права на\~отримання вищої\~освіти.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved