Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Присяжнюк А.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 06.07.2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис № 6). Вказує, що від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в результаті чого в сім`ї відбувалися суперечки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний час подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, з лютого 2023 року проживають окремо один від одного, діти проживають з позивачкою. Вказує, що сторони мають різні погляди на сімейні цінності та життя. Зазначає, що між сторонами відсутні почуття любові та поваги один до одного, позивачка не згідна на примирення та просить не вживати заходів щодо примирення подружжя. \~ \~ \~ \~Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Подальший зміст підтримувати сімейні відносини вважає недоцільним і таким, що суперечить моральним принципам позивачки, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки в поданій до суду заяві просила розгляд справи здійснювати у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 06.07.2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис № 6 від 06.07.2006 р.), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2006 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти : син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2009 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.2012 року. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 28.03.2025 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . З доводів представника позивачки судом встановлено, що сторони з лютого 2023 року разом не проживають та наведена обставина щодо окремого проживання відповідачем не заперечується. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу, а відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 24.03.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved