Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10241325936 від 08.04.2024 року у розмірі 30 596 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 64 копійки, витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 (шіть тисяч п`ятсот) гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.04.2024 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір у формі Заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10241325936, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 16 422,75 гривень, строком на 12 календарних місяців з кінцевим терміном повернення 08.04.2025 р. (включно) зі сплатою 6,50 % в місяць, 1824,75 гривень, комісії за надання кредиту, 656,91 гривень, комісії за управління (обслуговування) кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 29 232,51 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору 309,55%. Позивач вказє, що згідно п. 10 Кредитного договору Відповідач доручив ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувати суму кредиту 16422,75 гривень у наступному порядку та за такими реквізитами: - у розмірі 14 598,00 грн. на поточний рахунок споживача, які повинні бути використані споживачем з метою придбання та оплати товару та/або послуг: вартість товару 25 598 гривень, розмір власного внеску 11 000, у продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД»; - у розмірі 1 824,75 гривень на свою користь в оплату зобов`язань Позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Додатковою угодою від 08.04.2024 сторони домовились, що Кредитодавець здійснює виконання зобов`язання з надання кредиту не на поточний рахунок Позичальника, як зазначено в Кредитному договорі, а шляхом перерахування коштів у наступному порядку: - у розмірі 14 598,00 грн. на користь ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД»; - у розмірі 1 824,75 грн. на свою користь в оплату зобов`язань Позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 14\~598 гривень. Станом на день звернення із цим позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 10241325936 від 08.04.2024 року не погашена. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором №10241325936 від 08.04.2024 року, становить 30\~596 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто шітсь) гривень 64 копійки, яка складається з наступного: 16\~422 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 75 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8\~918 (вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 61 копійка - заборгованість за сумою комісії/відсотків; 5\~255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 28 копійок - заборгованість за сумою комісії за обслуговування. Відповідачем на виконання умов кредитного договору не здійсним жодного платежу, що враховано при розрахунку заборгованості. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Враховуючи,\~що відповідач\~у добровільному\~порядку не\~вчиняє дій\~спрямованих на\~повернення вказаних\~грошових коштів,\~з метою\~захисту порушеного\~права й\~охоронюваних законом\~інтересів,\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду з\~позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 26-27). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 10241325936 від 08.04.2024. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 16 422,75 гривень, строком на 12 календарних місяців з кінцевим терміном повернення 08.04.2025 (включно), зі сплатою 6,50 % в місяць, 1 824,75 гривень - комісії за надання кредиту, 656,91 гривень - комісії за управління (обслуговування) кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складала 29 232,51 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становила - 309,55% (а.с. 7). Згідно п. 10 Кредитного договору Відповідач доручив ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувати суму кредиту 16422,75 гривень у наступному порядку та за такими реквізитами: - у розмірі 14 598,00 грн. на поточний рахунок споживача, які повинні бути використані споживачем з метою придбання та оплати товару та/або послуг: вартість товару 25 598 гривень, розмір власного внеску 11 000, у продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД»; - у розмірі 1 824,75 гривень на свою користь в оплату зобов`язань Позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором. У заяві приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Графіком платежів Кредитному посереднику становить між ним та позивачем єдиний кредитний договір по продукту «Кредит на товар». Крім того 08.04.2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10241325936 від 08.04.2024 року, відповідно до умов якого враховуючи, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитор має зобов`язання перед позичальником щодо надання споживчого кредиту в розмірі 16 422,75 гривень на поточний рахунок позичальника, позичальник, просить кредитора здійснити виконання зобов`язань з надання кредиту не на його поточний рахунок, як зазначено в кредитному договорі, а шляхом перерахування коштів в порядку зазначеному в додатковій угоді. Сторони домовились, що Кредитодавець здійснює виконання зобов`язання з надання кредиту не на поточний рахунок Позичальника, як зазначено у Кредитному договорі, а шляхом перерахування коштів у наступному порядку: у розмірі 14 598,00 грн. на користь ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД»; у розмірі 1 824,75 грн. на свою користь в оплату зобов`язань Позичальника зі сплати комісії за надання кредиту, передбаченої Договором (зв.бік а.с. 7). Згідно Паспорта споживчого кредиту за кредитним договором №10241325936 від 08.04.2024, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, з інформацією щодо реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, про що свідчить його підпис проставлений його власноруч (а.с. 8). Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. (справа №382/327/18). Також, відповідач власноруч підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тобто прийняв всі умови та погодився з ними (зв.бік а.с. 8 ). Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 14 598, що підтверджується рахунком- фактурою №Р0165-00989 від 08.04.2024 та фіскальним чеком від 08.04.2024 (а.с. 10). Згідно з наданої банком виписки з особового рахунку за кредитним договором банком розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №10241325936 від 08.04.2024 станом на 23.12.2024 становить 30 596 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто шітсь) гривень 64 копійки, яка складається з наступного: 16 422 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 75 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8 918 (вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 61 копійка - заборгованість за сумою комісії/відсотків; 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 28 копійок - заборгованість за сумою комісії за обслуговування (а.с. 6). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами та викладеними у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 року ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - ТОВ «Сучасний Факторинг»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Сучасний Факторинг» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Сучасний Факторинг» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 30 596 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто шітсь) гривень 64 копійки, яка складається з наступного: 16 422 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 75 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8 918 (вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 61 копійка - заборгованість за сумою комісії/відсотків; 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 28 копійок - заборгованість за сумою комісії за обслуговування, станом на 23.12.2024. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі у розмірі 30 596 (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто шітсь) гривень 64 копійки, з яких: 16 422 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 75 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8 918 (вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 61 копійка - заборгованість за сумою комісії/відсотків; 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 28 копійок - заборгованість за сумою комісії за обслуговування, станом на 23.12.2024. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС Електронний Суд, відповідно до пп.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третястатті 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: копію договору про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024, укладений між ТОВ «Сучасний Факторинг» та адвокатським об`єднанням «Деналі»; копію додаткової угоди № 7 до договору про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024 року, з якої вбачається певний перелік боржників, зобов`язання про надання правничої допомоги щодо яких прийняло на себе адвокатське об`єднання; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 08.01.2025, копію акт прийому-передачі наданих послуг №159 від 08.01.2025, з якої вбачається, перелік наданих правових та юридичних послуг, а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10241325936 від 08.04.2024 у розмірі 6\~500 гривень; копію платіжної інструкції №18021 від 08.01.2025, щодо оплати послуг з надання правничої допомоги, відповідно до яких ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувало Деналі АО суму у розмірі 6 500 гривень, в призначенні платежу вказано: оплата послуг по стягненню заборгованості згідно Акту №159 від 08.01.2025 по додатку №4 до договору про надання правничої допомоги №28/08/24 авд 28.08.2024; копію довіреності представника; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000117 від 12.03.2018 на ім`я Юхименка Ю.Ю. (а.с. 11-17). З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума витрачена на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 6 500 (шіть тисяч п`ятсот) гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Сучасний Факторинг».

Outcome: approved