Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

В січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 74172,49 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 10000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 26.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір № 4247358 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит з загальній сумі 8600 грн строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним договором перед [PERSON] виконало надавши йому кредит у вказаній сумі шляхом зарахування на платіжну картку відповідача. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки і на умовах, передбачених кредитним договором належним чином не виконав, частково оплатив тіло кредиту у розмірі 0,02 грн та проценти за користування грошовими коштами в сумі 12039,73 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Враховуючи невиконання [PERSON] своїх боргових зобов`язань 25.10.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило право грошової вимоги до відповідача для ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» . 25.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» змінило свою назву на ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». З метою захисту своїх прав Товариство звернулось до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4247358 станом на 20.12.2024 в загальному розмірі 74172,49 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 8599,98 грн., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором - 53532,51 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими позивачем 12040 грн. Відповідно до ухвали судді від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 06 лютого 2025 року до суду надійшли витребувані докази. Позивачем копію позовної заяви з доданими документами надіслано відповідачу цінним листом з описом вкладення 23.01.2025. [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви, які відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважаються врученими. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 29 грудня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІКС ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7», було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4247358 (надалі Договір), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 90192 (а.с.15-25). Відповідно до умов Договору відповідач отримав кредит в сумі 8600 грн. строком на 360 днів та зобов`язується повернути його, сплачувати проценти за користування кредитом кожні 30 днів згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графіком платежів) (п.п. 1.2, 1.3 Договору). Пунктом 1.4 та підпунктом 1.4.1 Договору встановлено, що тип процентної ставки фіксована; за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 86000 грн (п.1.6, п.п.1.6.1 Договору). Згідно з п.2.1 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, яка є Додатком № 1 до Договору, доведено до відома [PERSON] графік платежів за Договором та їх розмір, дата останнього платежу 19.12.2024. Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 58237 також підписано паспорт споживчого кредиту, інформація в якому відповідає умовах укладеного кредитного договору (а.с.26-28). З даних листа ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» вих. № 20241101-2706 від 01.11.2024, останнє, маючи повноваження на підставі договору про переказ коштів № 21.022022-1 від 21.02.2024, перерахувало від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кошти в сумі 8600 грн. на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] (а.с.38-44). Як вбачається з довідки АТ «УКРГАЗБАНК» № 5-83/22/52/2025 від 04.02.2025 на ім`я [PERSON] банку випущено платіжну картку № [NUMBER] (а.с.115), на яку 26.12.2023 здійснено зарахування коштів на суму 8600 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку за 26.12.2023 (а.с.124). 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25-10/2024 за умовами якого первісний кредитор на умовах платності відступив для Товариства права вимоги відповідно до Реєстру Боржників, який є невід`ємною частиною договору, а Товариство прийняло їх та оплатило, що підтверджується даними вказаного договору факторингу, актів прийому-передачі реєстру боржників від 25.10.2024, копії платіжної інструкцій № 3475 від 01.11.2024 (а.с.53-63). За даними Витягу з Реєстру Боржників від 25.10.2024 до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4247358 в загальному розмірі 62132,49 грн, зокрема: 8599,98 грн заборгованість за основною сумою боргу, 53532,51 грн заборгованість за відсотками. (а.с.64). Первісним кредитором повідомлено боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами шляхом розміщення в особистих кабінетах боржників відповідної інформації та надіслання текстового повідомлення на зазначений в анкеті боржника телефонний номер; так боржник за кредитним договором № 4247358 повідомлений про зміну кредитора на телефонний номер [NUMBER] (а.с.66). Рішенням №251124/1 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 змінено найменування цього товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 65), реєстраційні дії щодо зміни найменування проведені державним реєстратором Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024\~(а.с.75). Відповідно до даних розрахунку заборгованості, виданого первісним кредитором, заборгованість відповідача за договором № 4247358 від 26.12.2023 станом на 25.10.2024 складається з: 8599,88 грн заборгованості за основним боргом та 53532,51 грн заборгованості за процентами, які нараховувались з 26.12.2023 по 25.10.2024 (за 305 днів); згідно з відомостями вказаного розрахунку [PERSON] 23.01.2024 та 19.02.2024 сплачено кошти в загальній сумі 12039,75 грн, з яких 0,02 грн зараховано на погашення тіла кредиту та 12039,73 грн на погашення відсотків за користування кредитом (а.с.46-51). Як вбачається з даних розрахунку заборгованості за Договором, наданого позивачем, за період 26.12.2024 по 20.12.2024 (за 56 днів) Товариством також нараховано проценти за користування відповідачем кредитними коштами у сумі 12040 грн (а.с.52). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. У відповідності до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). За положеннями частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2\~статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене, суд вважає, що договір надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4247358 від 26.12.2023, підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним. Підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно його умов. Як вбачається з матеріалів справи відповідач приступив до виконання умов договору сплативши 23.01.2024 та 19.02.2024 кошти в загальному розмірі 12039,75 грн, однак в подальшому свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, основну суму боргу (кредит) не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Невиконане зобов`язання за основною сумою боргу за кредитним договором № 4247358 від 26.12.2023 складає 8599,98 грн. Строк кредитування обумовлений кредитним договором становить 360 днів, дата внесення останнього платежу 19.12.2024. Первісним кредитором нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 26.12.2023 по 25.10.2024 включно (305 календарних днів) у розмірі 53532,51 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором № 4247358 станом на 25.10.2024. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, Товариством нараховані відсотки за користування [PERSON] кредитом в період з 26.10.2024 по 20.12.2024 включно (56 календарних днів). При цьому, отримавши право вимоги до відповідача за договором факторингу Товариство мало право на нарахування відсотків за користування відповідачем кредитними коштами в межах строку кредитування за період з 26.10.2024 по 19.12.2024 включно, тобто за 55 календарних днів (360 днів 305 днів), розрахунок яких становить 11825 грн (8599,98 грн ? 2,5 % ? 55 днів), котрі підлягають стягненню з відповідача. Так, відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Відтак нарахування позивачем відсотків за користування [PERSON] кредитними коштами 20 грудня 2024 року виходить за межі строку кредитування, погодженого сторонами кредитного договору. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 73957,49 грн (8599,98 грн тіло кредиту + 65357,51 грн відсотки за користування, з яких 53532,51 грн нараховані первісним кредитором та 11825 грн нараховані Товариством). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку із частковим задоволенням позову на 99,7 %, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2415,13 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року між Товариством та адвокатом Городніщевою Є.О. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах передбачених, даним договором (а.с.67-68). 10 грудня 2024 року позивач та адвокат Городніщева Є.О. склали заявку № 6242 до вказаного договору про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якої адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4247358 від 26.12.2023, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» [PERSON] , вартість яких визначена у розмірі 10\~000 грн. (а.с.71-72). Як вбачається\~з акту\~№ 6242\~прийому-передачі\~виконаних робіт\~(наданих\~послуг)\~згідно Договору\~№ 10/12-2024\~від 14\~січня 2024\~витрати Товариства\~на правничу\~допомогу адвоката\~по справі\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 4247358\~від 26.12.2023\~з [PERSON] \~в суді\~першої інстанції\~становлять 10\~000\~грн;\~правова допомога\~полягала в\~наданні адвокатом консультації та роз`яснень з правових питань, дослідженні наданих позивачем документів, аналізі фактичних обставин справи, чинного законодавства та судової практики, самостійному отриманні необхідних письмових доказів, складенні та оформленні позовної заяви та додатків до неї, а також інших процесуальних документів, представництві інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства тощо (а.с.74). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем також надано рахунок на оплату №6242/01-2025 від 14.01.2025 на суму 10000,00 грн (а.с. 73) ордер на надання правової допомоги від 27.01.2025 (а.с. 70), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 138-139). У зв`язку з частковим задоволенням позову на 99,7 % відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9970 грн.

Outcome: partial