Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.11.2024 йому стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. відкрито виконавче провадження № 67327381 на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2851, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належний позивачу, який є майновим поручителем [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно кредитного договору № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008, і за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього нерухомого майна, що є предметом іпотеки, слід погасити заборгованість перед відповідачем на загальну суму 2647930,93 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що, по-перше, у нотаріуса на час вчинення нею виконавчого напису були відсутні документи, які свідчили про безспірність заборгованості, та, по-друге, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень. Ухвалою суду від 13.12.2024 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 14.01.2025 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 16.01.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву, пояснень, відповіді на відзив та заперечень. 07.02.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Мельникової Я.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання, заперечуючи проти позову, зазначила, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. були дотримані вимоги ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. На обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на правові позиції, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі 3\~916/3006/17, а також у постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц. Зазначає, що відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані кредитний договір та документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а саме розрахунок заборгованості, в котрому відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості. Звернула увагу на той факт, що позивач у своїй позовній заяві не заперечує факт наявності заборгованості перед банком. За таких обставин, на думку представника відповідача, відсутні підстави вважати дії нотаріуса незаконними. На підставі викладеного відповідач просить відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомив, будь-яких клопотань, а також заяви про розгляд справи за відсутності його представника не надав. У зв`язку із чим, причина неявки представника відповідача визнана судом неповажною. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засіданні не з`явилась, звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. та [PERSON] у судове засідання також не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, будь-яких клопотань, а також заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали. У зв`язку із чим, причина неявки третіх осіб визнана судом неповажною За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2008 між [PERSON] \~та ЗАТ\~КБ «ПриватБанк»\~(правонаступник\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК»)\~укладено кредитний\~договір №\~ZPVLGА0000000995, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 33394,50 доларів США на строк з 08.05.2008 по 08.05.2018 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 20 по 25 число кожного місяця) позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 565,09 доларів США, згідно графіку, що міститься в додатку № 2, для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 08.05.2008 між позивачем [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладено договір іпотеки, посвідчений 08.05.2008 приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я., зареєстрований в реєстрі за № 1057, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 81,70 кв. м, розташований на земельній ділянці розміром 4000 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області 17.03.1993 за реєстром № 89. У п. 22 вищевказаного договору іпотеки зазначено, що у випадку порушення Кредитного договору Позичальником або цього договору Іпотекодавцем Іподекодержатель направляє Іпотекодавцю і Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених, п.п. 16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Через невиконання позичальником [PERSON] кредитного зобов`язання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у 2014 році звернулось до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб із заставленого житла. Відповідно до змісту цього позову та приєднаного до нього розрахунку заборгованість позичальника [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 09.04.2014 становить 28499,70 доларів США, що за курсом НБУ від 09.04.2014 складає 338291,40 грн, яка складається з: 22230,51 доларів США заборгованість за кредитом; 2839,65 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 699,23 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1353,12 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 21,06 доларів США штраф (фіксована частина); 1356,13 доларів США штраф (процентна складова). Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2014 у справі № 314/2179/14-ц, яке набрало законної сили 21.10.2014, позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») за кредитним договором № ZPVLGА0000000995 від 08.05.2005 станом на 09.04.2014 у розмірі 28499,70 доларів США, що за курсом НБУ від 09.04.2014 складає 338291,40 грн, яка складається з: 22230,51 доларів США заборгованість за кредитом; 2839,65 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 699,23 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1353,12 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 21,06 доларів США штраф (фіксована частина); 1356,13 доларів США штраф (процентна складова), звернуто стягнення на предмети іпотеки житловий будинок загальною площею 81,70 кв. м, розташований на земельній ділянці розміром 4000 кв. м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області 17.03.1993 за реєстром № 89, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 08.05.2005) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В решті позову про виселення відповідача та інших осіб, які проживають у будинку відмовлено. Крім того, у 2015 році ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до змісту цього позову та приєднаного до нього розрахунку заборгованість позичальника [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 31.07.2015 становить 41208,85 доларів США, що за курсом НБУ від 31.07.2015 складає 890523,34 грн, яка складається з: 22386,26 доларів США заборгованість за кредитом; 6361,35 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 1675,33 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом; 8812,57 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 11,57 доларів США штраф (фіксована частина); 1951,78 доларів США штраф (процентна складова). Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.12.2015, яке набрало законної сили 14.12.2015, позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») заборгованість за кредитним договором № ZPVLGА0000000995 від 08.05.2005 у розмірі 890523,34 грн. 07.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2851, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що на праві власності належить [PERSON] , який є майновим поручителем [PERSON] за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно кредитного договору № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 08.05.2008 приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1057, передане в іпотеку АТ КБ «ПРИВАТБАК», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ БК «ПРИВАТБАНК» у розмірі 105394,39 доларів США, що за\~курсом НБУ\~на 12.08.2019\~становить 2644430,93\~грн, які\~складаються з:\~22386,26\~доларів США\~ заборгованість\~за кредитом;\~10192,78\~доларів США\~ заборгованість\~за відсотками;\~2722,94\~долари США\~ комісія;\~70092,41\~долари США\~ пеня.\~Крім того,\~з боржника\~на користь\~стягувача стягнуто\~витрати,\~пов`язані з\~вчиненням виконавчого\~напису,\~у розмірі\~3500,00\~грн.\~Загальний розмір\~заборгованості становить\~2647930,93\~грн.\~Строк,\~за який\~провадиться стягнення,\~-\~одинадцять років\~п`ять\~місяців шістнадцять\~днів,\~а саме\~з 08.05.2008\~по 12.08.2019. Цей виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. в рамках виконавчого провадження № 67327381, відкритого 01.11.2021, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі Перелік). Зазначеним Переліком, зокрема п. 1, на який наявне посилання у спірному виконавчому написі, передбачено, що для одержання виконавчого напису за іпотечним договором, що передбачає право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Частина 4 статті 263 ЦПК України визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником». У постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Обґрунтовуючи підстави позову, позивач послався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону та самого договору іпотеки, оскільки уже існує рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та нотаріус не переконався в безспірності боргу. Дослідженими у справі доказами підтверджено винесення Вільнянським районним судом Запорізької області заочного рішення від 09.10.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008 у розмірі 28499,70 доларів США. Крім того, підтверджено винесення Вільнянським районним судом Запорізької області заочного рішення від 01.12.2015 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008 у розмірі 890523,34 грн, що за курсом НБУ від 31.07.2015 складає 41208,85 доларів США. Тобто, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») як кредитор скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитом та його реалізував, що підтверджується вищевказаними рішеннями суду, які набрали законної сили. Оспорюваним виконавчим написом звернуто стягнення на цей же предмет іпотеки та з тією ж метою в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008, однак загальна сума заборгованості є уже значно більшою (у 3,5 рази) від тієї, що зазначена у рішеннях суду, і становить 105394,39 доларів США, яка нарахована за період з 08.05.2008 по 12.08.2019. Тобто оспорюваний виконавчий напис охоплює період заборгованості як до, так і після ухвалення рішень суду від 09.10.2014 у справі 314/2179/14-ц та від 01.12.2015 у справі № 314/3870/15-ц. Як зазначено вище, за умовами договору іпотеки (п. 22) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. У ст. 33 розділу V Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як кредитор наділений правом вибору одного із способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Застосування кількох таких способів незалежно від часового проміжку від дня набуття такого права стосовно одного і того ж предмета іпотеки, ні договором, ні законом, не передбачено. За обставинами цієї справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), скориставшись у 2014 році правом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, автоматично втратив право на звернення стягнення на той же предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Фактичне звернення стягнення на один і той же предмет іпотеки на підставі рішення суду та на підставі виконавчого напису нотаріуса свідчить не інакше як про подвійне стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008, що суперечить правовій природі кредитного зобов`язання та вимогам ст. 1054 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Зі змісту рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2014 встановлено, що станом на 09.04.2014 загальна сума заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008 становила 28499,70 доларів США. Стягнення на предмет іпотеки звернуто з метою погашення усієї цієї суми заборгованості. При цьому, у п. 24 договору іпотеки від 08.05.2008 вбачається, що у випадку, коли суми, вирученої від продажу Предмету іпотеки, недостатньо для повного задоволення вимог Іпотекодердателя, останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення своїх вимог, з іншого майна Позичальника, у першу чергу перед іншими кредиторами. Реалізація цього майна здійснюється у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Отже, звернувшись у 2014 році з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення усієї заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA0000000995 від 08.05.2008, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінив строк виконання зобов`язання на 2013 рік, а тому нарахування процентів, пені та комісії після ухвалення судом рішення є безпідставним. Однак, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису нотаріусом запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за період з з 08.05.2008 по 12.08.2019 в загальній сумі 105394,39 доларів США, у яку включено відсотки, комісію та пеню, що вочевидь нараховані після ухвалення Вільнянським районним судом Запорізької області рішень від 09.10.2014 у справі 314/2179/14-ц та від 01.12.2015 у справі № 314/3870/15-ц. Суд позбавлений можливості перевірити перелік документів, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» приватному нотаріусу Бондар І.М. для вчинення оспорюваного виконавчого напису, зокрема, чи було серед цих документів рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2014 у справі 314/2179/14-ц та від 01.12.2015 у справі № 314/3870/15-ц, оскільки такі матеріали суду не надані. Можливе не надання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» приватному нотаріусу рішень суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення заборгованості може свідчити не інакше як про недобросовісність банку як кредитора. Однак, незважаючи на такі обставини, вище наведе в сукупності із самим фактом подання цього позову достатньо свідчить, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не дотримала вимог підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку та, як наслідок, не переконалась належним чином у безспірності заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису, так і у самому розмірі такої заборгованості. Відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав доказів, які б вказували на беззаперечну законність вчиненого приватним нотаріусом Бондар І.М. виконавчого напису на підставі наданих їй документів. При розгляді справи суд, відповідно до вимог ст.ст. 10, 12, 13 ЦПК України, керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, доводи позивача знайшли своє належне підтвердження дослідженими у справі доказами, є правильними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду, а тому заявлені позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову, сплачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд -

Outcome: approved