Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

03.12.2024 позивачка звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме на день її смерті [INFO] , визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0004\~га, що розташована на території Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0168 та житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 1134/02-14 від 20 листопада 2024 року, їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вирішення справи залишив на розсуду суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила той факт, що\~\~ [PERSON] після смерті свого чоловіка та сина десь у 2005-2006 році переїхала до доньки [PERSON] , та мешкала з нею постійно до самої смерті, за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив той факт, що\~\~ [PERSON] після смерті свого чоловіка та сина після 2005 року переїхала до доньки [PERSON] , та мешкала з нею постійно до самої смерті, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] , належить: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0004\~га (площа земельної ділянки наведена згідно відомостей Державного земельного кадастру), що розташована на території Катлабузької (колишня назва Суворовської) селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122055400:01:003:0168, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 032474, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 22.02.2006; - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № 85 від 16.04.2008. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 14.05.2009 Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79217978 від 20.11.2024 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Теплицькою сільською радою Арцизького району Ізмаїльської області 04 травня 1953 року, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області 02 грудня 1973 року. Статтею 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місяця перебування фізичної особи. Положеннями\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 1134/02-14 від 20 листопада 2024 року, було повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що позивачкою був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved