Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 26.02.2025 до Липовецького районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.12.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8345031, відповідно до умов якого відповідач отримав 4 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитними договором. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до пункту 2.1 цього договору кредитні кошти надаються ТОВ "МІЛОАН" позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем. 26.04.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 105-МЛ у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" передає ТОВ " ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ " за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ " приймає належні ТОВ "МІЛОАН" права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників. На підставі Договору факторингу № 105-МЛ від 26.04.2024 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача в сумі 14 558 грн., з яких: 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 9 798 грн. - сума заборгованості за сумою відсотків; 760 грн. - заборгованість за комісією. У позові представник позивача вказує, що [PERSON] належним чином не виконував умови взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого допустив заборгованість в загальному розмірі 14 558 грн., не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.03.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Судом на адресу місця реєстрації відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження. Згідно відміток відділення Укрпошти від 15.03.2025 та 05.04.2025 у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим конверти із вкладенням повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. 30.03.2025 та 15.04.2025 представником позивача через систему "Електронний суд" подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 28.04.2025. Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2023 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 8345031 (далі - Договір № 8345031) (а.с. 8-13), відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі а умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 1.2. Договору № 8345031 сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. Договору № 8345031 Кредит надається загальним строком на 105 днів з 11.12.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового (15 днів - завершується 26.12.2023) та поточного (90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 25.03.2024). Комісія за надання кредиту: 760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. Договору). Підпунктом 1.5.2. Договору № 8345031 передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. При цьому згідно п. 1.5.3. Договору № 8345031 проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 12 600,00 грн., які нараховуються за стандартною ставкою 3,50 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 2.1. Договору № 8345031 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . У п. 6.1. Договору № 8345031 сторони зазначили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній система Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.7 Договору № 8345031 Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних Позичальника. Відповідно до додатку № 1 до Договору № 8345031 сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата кредиту - 11.12.2023, дата платежу - 25.03.2024; кількість днів 105; сума кредиту - 4 000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 14 100,00 грн.; комісія за надання кредиту - 760,00 грн.; реальна річна процентна ставка, % - 21 836,00; загальна вартість кредиту 18 860,00 грн. (а.с. 14). Відповідно до наданої ТОВ "МІЛОАН" довідки про ідентифікацію (зворотна сторона а.с. 15) клієнт [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 8345031 від 11.12.2023 ідентифікований аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 273584, час відправки ідентифікатора позичальнику 2023-12-11 15:50:39, номер телефону [NUMBER] . Аналогічні умови кредитування передбачені у анкеті-заяві на кредит № 8345031 від 11.12.2023, канал залучення: app-і 2.1.0/Мiloan/organic.IP адреса з якої подано заяву: 88.154.58.108 (а.с. 16). Згідно із платіжним дорученням № 117453209 від 11.12.2023 ТОВ "МІЛОАН" перерахувало [PERSON] кошти згідно договору 8345031 в розмірі 4 000,00 грн на кредитний рахунок [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 8345031 від 11.12.2023 (зворотна сторона а.с. 18) дата укладення кредитного договору 11.12.2023; сума заборгованості - 14 558 грн. (прострочене тіло кретину 4 000 грн., прострочені відсотки - 9 798 грн., заборгованість за комісією - 760 грн.). 26.04.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" передає ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ " приймає належні ТОВ "МІЛОАН" права вимоги за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 19-23). На підставі Договору факторингу № 105-МЛ, акту приймання передачі Реєстру Боржників від 26.04.2024 та витягу реєстру боржників від 04.02.2025 (а.с. 26) ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ " набуло право грошової вимоги за Договором № 8345031 укладеного з [PERSON] , ІПН - [NUMBER] , дата народження - [INFO] , дата підписання договору - 11.12.2023, дата закінчення договору - 25.03.2024, сума виданого кредиту - 4 000 грн, залишок по тілу кредиту - 4 000 грн., залишок по відсотках 9 798 грн., залишок по комісії - 760 грн. Згідно із платіжною інструкцією № 1401 від 26.04.2024 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" перераховано ТОВ "МІЛОАН" плату за відступлення права вимоги за договором № 105-МЛ від 26/04/2024 в сумі 2 221 461, 83 грн. (зворотна сторона а.с. 25). Частинами першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору про відступлення права вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набула право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 8345031 від 11.12.2023, надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляється його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Судом встановлено, що [PERSON] підписав анкету - заяву та договір споживчого кредиту, які є предметом цього судового розгляду електронними підписами одноразовим ідентифікатором з метою засвідчення дій згідно з договорами, відтак було дотримано презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення таких договорів, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Відповідно до розрахунків наданих позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 8345031 від 11.12.2023 заборгованість [PERSON] перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" станом на 11.02.2025 становить 14 558 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 00 коп, з яких: 4 000 грн. - прострочена заборгованості за сумою кредиту; 9 798 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 760 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8345031 від 11.12.2023 у заявленому позивачем розмірі, оскільки він відповідає умовам цього Договору, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 3511 від 20.02.2025 в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок (а.с. 1), який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved