Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

20.03.2025 ФОП [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу в цивільній справі № 750/29/25 за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомили. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~17.03.2025\~відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до\~фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] про\~відшкодування збитків\~в порядку\~регресу (а.с. 84-86). У ході судового розгляду представник відповідача адвокат Баранов О.В. заявив про намір подати докази витрат, які відповідач сплатила у зв`язку з розглядом справи. 20.03.2025 ФОП [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення із [PERSON] на її користь 8 000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу. 13.04.2025 представник позивача адвокат Новик М.С. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI установлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові №922/1964/21 від 16.06.2022 констатувала, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Що ж до доведення неспівмірності у випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Правничу допомогу відповідачу надавав адвокат Баранов О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 07.01.2025 № б/н (а.с. 65-66). Пунктом 7 Договору про надання правничої допомоги від 07.01.2025, укладеного між адвокатом Барановим О.В. та ФОП Косовською М.В., передбачено, що гонорар за адвокатські послуги, вказані в пункті 2 Договору, визначається Сторонами в акті приймання-передавання адвокатських послуг. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату його гонорар до початку розгляду по суті справи № 750/29/25 Деснянським районним судом м. Чернігова. Клієнт окремо сплачує Адвокату обґрунтовані витрати, пов`язані з виконанням цього Договору, протягом розумного строку, але не пізніше трьох днів з моменту отримання акта приймання-передачі адвокатських послуг. Згідно з пунктом 2 Договору про надання правничої (правової) допомоги, укладеного 07.01.2025 між ФОП [PERSON] та адвокатом Барановим О.В., адвокат надає клієнту наступні послуги: -надання консультацій і роз?яснень з правових питань з вивченням документів Клієнта; -складення та подання до суду відзиву на позовну заяву; -представництво інтересів Клієнта в Деснянському районному суді м. Чернігова у справі № 750/29/25 за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в якості представника відповідача з усіма правами наданими ст.ст. 43, 49, 64 ЦПК України без обмежень на вчинення процесуальних дій. Згідно акта № 01 про надання-прийняття послуг адвоката за Договором № б/н про надання правової (правничої) допомоги від 07.01.2025, складеного 19.01.2025, адвокат Баранов О.В. надав правову допомогу ФОП [PERSON] , а саме: 1. Вивчення позовної заяви, первинна усна консультація 500,00 грн. 2. Пошук та аналіз матеріалів, які обґрунтовують відзив на позов, аналіз норм чинного законодавства зі спірних правовідносин 500,00 грн. 3. Складення відзиву на позовну заяву 2\~000,00 грн. Згідно квитанції від 19.01.2025 № 2 відповідач сплатила адвокату 3 000,00 грн (а.с. 76). Крім того, адвокатом Барановим О.В. було здійснено представництво інтересів відповідача в справі № 750/29/25 у судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2025, а також складено заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі (а.с. 92). Згідно акта № 02 про надання-прийняття послуг адвоката за Договором № б/н про надання правової (правничої) допомоги від 07.01.2025, складеного 17.03.2025, адвокат Баранов О.В. надав правову допомогу ФОП Косовській М.В., а саме: 1. Представництво інтересів Клієнта, в якості представника відповідача, у засіданні Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/29/25, яке відбулося 12.03.2025, 4\~000,00 грн; 2. Складення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 750/29/25 500,00 грн. На підставі цього акта відповідачем додатково було сплачено адвокату гонорар у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 17.03.2025 № 3 (а.с. 89). Отже, всього відповідачем було сплачено адвокату Баранову О.В. 8 000,00 грн. за надану ним правничу допомогу, пов?язану із розглядом справи № 750/29/25. Ураховуючи вищевказане, складність справи, її значення для сторін, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість та тривалість судових засідань, тривалість розгляду справи судом, суд визначає витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Барановим О.В. ФОП [PERSON] , у сумі 5\~000,00 грн, що відповідатиме критеріям їх дійсності, необхідності, обґрунтованості та розумності їх розміру.

Outcome: partial