Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 21 серпня 1999 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, від якого народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожний живе своїми інтересами та окремим життям. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження в справі відкрито 17.01.2025, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, позивач в адресу суду надала заяву про розгляд у її відсутності. Відповідач також просив розглянути позов за його відсутності та зазначив про визнання позву. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 21 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районого управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 980, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи. Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Викладені позивачем [PERSON] обставини визнаються [PERSON] . Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач прізвище не змінювала. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 142 ЦПК України, відповідно до яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved