Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Представник позивача-адвокат Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 399102138 від 11.06.2021 у розмірі 28210,00 грн; судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 399102138, згідно з умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 7000,00 грн, а відповідач зобов`язався протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,700 % в день. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. 28.11.2019 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/118/-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 № 28/1118/-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023, а 31.12.2023 - додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому, було укладено додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишилися без змін, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28210,00 грн. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/12/24-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28210,00 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, що змусило позивача звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою судді від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву та роз`яснено; витребувано письмові докази від АТ\~«Перший Український\~міжнародний банк». 08.01.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому в задоволенні позову просив відмовити. Вважає, що нараховані відсотки відповідно до умов договору є несправедливими та дискримінаційними, а всі розрахунки заборгованості не є допустими та належними доказами у справі, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерським облік та фінансову звітність». Крім цього, з наданих розрахунків не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум, розрахунки не містять даних про суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також відсутня процентна ставка обрахунку заборгованості. Звертає увагу, що кредитний договір був укладений 11.06.2021, натомість договір факторингу 28.11.2018, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Додатки до договорів факторингу мають незаповнені графи, а тому договори факторингу з додатками також вважає є недопустими та неналежними доказами. 14.01.2025 від АТ «Перший Український міжнародний банк» надійшли письмові відомості на виконання ухвали суду від 26.12.2024. 17.02.2025 представник позивача-адвокат Тараненко А.І. через систему «Електронний суд» направив відповідь на відзив, в якому зазначив, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до [PERSON] . Звертає увагу, що реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів у випадку необхідності сторін. Алгоритм нарахування заборгованості узгоджений умовами кредитного договору, позивач не здійснював додаткових нарахувань і не застосував штрафних санкцій до боржника. Наголошує, що відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту в повному обсязі та в строки передбачені кредитним договором. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 399102138, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 7000,00 грн, а відповідач зобов`язався протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,700 % в день. Умовами договору № 399102138 від 11.06.2021, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV392GW, передбачено розмір та умови нарахування процентів (дисконтна, індивідуальна та базова процентна ставка). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 гривень. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення № 9ае10е45-еf40-4а3d-b667-ca531af10852 від 11.06.2021 та листом головного фахівця відділу обробки запитів контролюючих органів Управління супроводження контрольно-операційної діяльності мережі Центру операційної підтримки АТ «ПУМБ» Г.Шаповал № КНО-07.8.5/213БТ від 09.01.2025. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, який в свою чергу неналежно виконував умови договору, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 28210,00 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000,00 грн, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 21210,00 грн. Вказана обставина підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 399102138. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019, а 28.11.2019 сторони уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/118/-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 № 28/1118/-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, що продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, що продовжила строк дії договору до 31.12.2023, а 31.12.2023 - додаткову угоду № 32, що продовжила строк дії договору до 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому, було укладено додаткові угоди № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28210,00 грн. 02.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/12/24-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 02/12/24-У від 02.12.2024, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28210,00 грн. ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (-далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке. 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 399102138. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому, 28.11.2019 сторони уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020; 31.12.2020 - укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020, що продовжила строк договору до 31.12.2021; 31.12.2021 - укладено додаткову угоду № 27, що продовжила строк дії договору до 31.12.2022; 31.12.2022 - додаткову угоду № 31, що продовжила строк дії договору до 31.12.2023; 31.12.2023 - додаткову угоду № 32, що продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 12.10.2021, заборгованість відповідача за договором № 399102138 від 11.06.2021 становить 23023,00 грн, з яких заборгованість по основному боргу - 7000,00 грн та заборгованість по відсотках - 16023,00 грн. Із даного розрахунку слідує, що 11.07.2021 відповідач здійснив оплату в розмірі 21,00 грн, а 12.08.2021 3808,00 грн, яка згідно з п. 3.10 договору кредитної лінії № 399102138 була зарахована на оплату «прострочених» процентів. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання вимог ст. 514 ЦК України до ТОВ «Таліон Плюс» як до нового кредитора перейшло право первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» станом на 31.07.2023, заборгованість відповідача за договором № 399102138 від 11.06.2021 становить 28210,00 грн, з яких заборгованість по основному боргу становить 7000,00 грн та заборгованість з процентів за користування кредитом становить 21210,00 грн. Із даного розрахунку слідує, що 11.07.2021 відповідач здійснив оплату в розмірі 21,00 грн, а 12.08.2021 3808,00 грн, яка згідно п. 3.10 договору кредитної лінії № 399102138 була зарахована на оплату «прострочених» процентів. Умовами договору визначено особливості продовження строку дії кредитного договору. Так, підпунктом 1.7 кредитного договору визначено, що «Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»)...», підпунктом 1.8 договору «Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів...», за змістом положень підпункту 1.12.1 «зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дискотного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду...». Строк дії кредитного договору може бути сукупно продовжений на 120 календарних днів після сплати процентів за користування кредитом, з наступного дня після закінчення 30-денного періоду після сплати позичальником заборгованості з процентів за користування кредитом та впродовж 90 календарних днів. ТОВ «Таліон Плюс» Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» мало право нараховувати проценти за користування позичальником кредитом у визначений договором строк, тобто до 12.10.2021. Такий розрахунок заборгованості суд вважає допустимим та належним доказом. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позов, що зводяться до того, що нараховані відсотки відповідно до умов договору є несправедливими та високими, доданий розрахунок не містить даних про суми коштів, сплачених відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також відсутність процентної ставки обрахунку заборгованості, оскільки такі доводи спростовуються належними та допустимими письмовими доказами, оцінку яких наведено вище. Розмір та умови нарахування процентів були передбаченими умовами договору № 399102138 від 11.06.2021, підписаного відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV392GW, що свідчить про його ознайомлення та згоду на виконання умов договору. Розмір заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростований, як і не надано суду доказів на підтвердження належного виконання умов договору та сплати коштів. Позивач не довів, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон плюс» повідомляли відповідача про заміну кредитора та передачу йому права вимоги за договором № 399102138 від 11.06.2021, проте враховуючи принципи цивільного судочинства, суд уважає, що відповідач, заперечуючи проти позову, зобов`язаний довести істотність порушень зі сторони кредитодавця або недоведеність вимог позивача, дискримінаційність нарахованих кредитодавцем, кредиторами, процентів за користування кредитом. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією № 9741 від 20.12.2024. Згідно з положень п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано такі письмові документи: договір про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03.12.2024, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03.12.2024; додаткову угоду № 10 до договору про надання правничої допомоги № 03/12/2024-01 від 03.12.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2024, згідно якого загальний розмір вартості наданих послуг склав 7000,00 грн; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. У відзиві на позов не порушувалось питання про зменшення витрат на правничу допомогу, в матеріалах справи відсутнє клопотання про таке, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати за правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

Outcome: approved