Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

представник позивача ТОВ «Споживчий центр» 11.11.2024 р. через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 01.05.2024 р. було укладено Кредитний договір (оферти) № 01.05.2024-1000001582. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.05.2024 р., строком на 112 днів. Процентна ставка незмінна у розмірі 1,5% за один день користування. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів в рахунок кредиту: перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно п.4.3. Договору днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, відповідно до Договору від 01.05.2024 р. та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 112 днів. Відповідачем 01.05.2024 р. отримано кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. на реквізити електронного платіжного засобу споживача 5168 74хх хххх 3680. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 32 800 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн., по відсоткам в розмірі 16 800 грн., комісії 1000 грн., неустойки 5000,00 грн. Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 01.05.2024-100001582 від 01.05.2024 р. у розмірі 32800,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн.; розгляд справи проводити без їх представника, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. 25.12.2025 р. представник позивача подав через систему «Електронний суд» відповідь на відзив, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подала суду через систему «Електронний суд» 23.04.2025 р. заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача подала 20.12.2024 р. відзив на позов в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту є незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема закону України «Про захист прав споживача»; вимоги щодо сплати неустойки суперечать п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України; позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів її довірителю, стягнення комісії суперечить ч.1 та ч.2 ст. 18 закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою суду від 15.11.2024 р. було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою суду від 30.01.2025 р. за клопотанням представника позивача витребувано додаткові докази які містять банківську таємницю з АТ КБ «ПриватБанк». Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 01.05.2024 р. було укладено Кредитний договір № 01.05.2024-100001582 шляхом підписання відповідачем електронним підписом електронного договору у вигляді Пропозиції про укладення кредитного договору(оферти) (а.с.13 -16), заявки кредитного договору(а.с.16-17), відповіді позичальника про прийняття пропозиції(акцепт)(а.с.17-18). Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу як Позичальнику було надано кредит у розмірі - 10000 грн., що підтверджується копією квитанції від 01.05.2024 р.(а.с.10). Кошти були видані відповідачу згідно умов договору строком на 112 днів до 20.08.2024 р. Умовами договору було встановлено сплату відсотків у розмірі: ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Укладеним між сторонами договором було встановлено, що погашення кредиту та сплата відсотків, комісії здійснюється 4 платежами (останній 20.08.2024 р.) згідно графіку платежів(п.9 заявки та відповіді позичальника). Укладеним договором передбачено комісію 10% від суми кредиту в розмірі 1000,00 грн.(економічна сутність плата за надання кредиту)., яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.(п.8 заявки кредитного договору, п.8 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору). Крім цього укладеним договором передбачено нарахування неустойки в розмірі 100,00 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання(п.13 заявки кредитного договору, п.13 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору). Згідно п.10.1. укладеного між сторонами Договору(Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії)) він набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця. Цей договір діє протягом року. Як встановлено судом відповідачем 27.03.2024 р. електронним цифровим підписом одноразови ідентифікатором «Е488» підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 13000 грн., а отже акцептовано умови Договору, що підтверджується копіями Пропозиції про укладення кредитного договору(оферти), копією заявки, копією підтвердження укладання кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, надано позичальнику кредит в сумі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу(перерахування) коштів на картковий рахунок позичальника від 01.05.2024 р.(а.с.9). В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість яка за підрахунками позивача складає 32800,00 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн., по відсоткам в розмірі 16 800,00 грн., по комісії 1000,00 грн., 5000,00 грн. неустойки. Розмір заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком позивача (а.с.9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України). Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на банківську картку відповідача 10000,00 грн. Відповідач умов договору не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту перерахування коштів за укладеним договором оскільки вони спростовуються як і наданою позивачем копією квитанції від 01.05.2025 р.(а.с.10) так і витребуваною ухвалою суду від 30.01.2025 р. за клопотанням позивача інформацією з АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.108). Суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту, при цьому суд враховує, що розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами було обумовлено сторонами в укладеному між ними договорі, відповідачем та його представником договір не оспорено, зустрічний позов про визнання договору недійсним до суду не подавався. При визначені розміру заборгованості по процентам суд враховує, що укладеним договором в п.5 визначено розмір процентної ставки у розмірі 1,5% за один день, п.3 договору визначено строк, на який надається кредит, 112 днів. Розмір відсотків за вказаний період складає 16800,00 грн. : 10000,00 грн. х 1,5% х 112 днів = 16\~800,00 грн. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 10\~000,00 грн. та по процентам в сумі 16 800,00 грн. підлягають до задоволення. Розмір комісії, яку просить стягнути позивач з відповідача 1000,00 грн. відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору .(п.8 заявки кредитного договору, п.8 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору). Відповідач із зустрічним позовом до суду про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру комісії за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону України «Про захист прав споживачів» не зверталася, а тому судом відхиляються заперечення представника відповідача в цій частині на позов. В зв`язку із цим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по комісії в розмірі 1000,00 грн. підлягають до задоволення. В той же час суд враховує заперечення представника відповідача в частині вимог позивача щодо стягнення неустойки. При цьому суд враховує, що дійсно п.18 Розділу ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України в редакції закону України № 2120-IX\~від 15.03.2022 передбачено, що період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За вказаних обставин вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5000 грн. як забезпечення виконання зобов`язання задоволенню не підлягають. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача: заборгованість за Кредитним договором № 01.05.2024-100001582 від 01.05.2024 р. у розмірі 27800,00 грн.., в т.ч.: заборгованість по кредиту 10000,00 грн., заборгованість по відсоткам 16800,00 грн., заборгованість по комісії 1000,00 грн. На підставі ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial