Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з останнього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. щомісячно на частку від доходу в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, до досягненням дитиною повноліття. В обґрунтування позовної вимоги [PERSON] посилається на те, що відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. В подальшому, постановою Рівненського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, розмір вказаних аліментів було збільшено до 1200 грн. на місяць. Враховуючи, що в Україні погіршився економічний стан, суми аліментів в розмірі 1200 гривень не достатньо для утримання неповнолітньої дитини, та приймаючи до уваги, що матеріальний стан відповідача змінився в кращу сторону, оскільки він був мобілізований та отримує щомісячне грошове забезпечення, позивач вважає доцільним та справедливим здійснити зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. на частку від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку останнього але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 січня 2025 року відкрито провадження за даною позовною заявою, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05 лютого 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує не та, що позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів він визнає частково, не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. на частку в розмірі 1/7 частини усіх видів його заробітку але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. 10 лютого 2025 року позивач подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказує на те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить: змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. щомісячно на частку від доходу в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягненням дитиною повноліття. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій вказує на те, що позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі відповідача, вказує на те, що відповідач позов визнає частково. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Ознайомившись із заявами по суті, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в період з 24 квітня 2012 року по 01 грудня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року (а.с.7-8). Під час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 2013 року (а.с. 6). Дитина проживає разом із матір`ю, що визнано сторонами у поданих заявах по суті, а відповідно вказану обставину суд вважає доведеною. Окрім цього, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2023 року (а.с. 31). Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, постановою Рівненського апеляційного суду аліменти визначені рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 листопада 2014 року були збільшені з 400 грн. до 1200 грн. щомісяця (а.с. 8-11). Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. В силу положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач скористалася своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 181 СК України та звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Поряд з цим, на відміну від зміни розміру аліментів, закон не визначає переліку підстав для зміни способу їх стягнення. За таких обставин, суд вважає, що право вимагати заміни способу стягнення аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених у ст.ст.182 - 184 СК України. Враховуючи наведене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не лише положення ст. 192 СК України, а й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 СК України "Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину", ст. 182 СК України "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 СК України "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 СК України "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі". З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається із матеріалів справи позивач не надала жодного доказу на підтвердження зміни майнового стану відповідача, а саме щодо призову останнього на військову службу, місце (посада) його служби та розміру грошового забезпечення. Однак, враховуючи, що відповідачем визнано у поданому відзиві на позовну заяву факт проходження ним військової служби в лавах ЗСУ та вказано розмір грошового забезпечення, а саме 20000 грн., щомісяця, суд вважає таку обставину доведеною та враховує її під час ухвалення рішення. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів які підлягають стягненню з відповідача при зміні їх способу стягнення, суд враховує і ту обставину, що окрім малолітнього сина [PERSON] , у відповідача на утриманні перебуває малолітня дочка від іншої жінки - [PERSON] , [INFO] . Поряд з цим, при визначенні розміру аліментів, суд не враховує посилання відповідача, щодо утримання неповнолітньої дочки його нової дружини. Вказана обставина не береться судом до уваги з підстав недоведеності обов`язку відповідача утримувати таку дитину (усиновлення дитини, смерті або відсутність відомостей про біологічного батька і.т.п.). За таких обставин, враховуючи наведене, оскільки дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд з урахуванням встановлених обставин по справі, висновків про матеріальне становище відповідача, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково, шляхом змінити способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. щомісячно на частку від доходу в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, до досягненням дитиною повноліття. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та враховуючи, що позовна заява підлягає задоволенню частково, в силу положень ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Поряд з цим, оскільки сторонами не подано доказів понесення інших судових витрат суд не вирішує питання їх поділу. На підставі викладеного,

Outcome: approved