Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] 14.10.2004 зареєстрували шлюб у Зеленській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 22. За час шлюбу у них народилось п`ятеро дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з нею. 11.01.2010 шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Зазначає, що відповідач ніколи не надавав фінансової чи іншої допомоги для задоволення матеріальних та духовних потреб дітей. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Угода про сплату аліментів між нею та відповідачем не укладалась. Дочка [PERSON] навчається у ВСП «Надвірнянський фаховий коледж Національного транспортного університету» за денною формою навчання за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування» за державною формою навчання з 01.09.2022. Син [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Івано-Франківський професійний ліцей автомобільного транспорту і будівництва» на 1 курсі денного відділення з 01.09.2023. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] навчаються на денній формі навчання, то мають додаткові витрати на проживання, а саме оплата за проживання в гуртожитку, купівля навчально-методичних матеріалів (зокрема підручників та інших навчально-методичних матеріалів), канцелярського приладдя, витрати на харчування тощо. Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею. Вона не працює, весь час зайнята доглядом за дітьми, є багатодітною матір`ю. З огляду на це у неї відсутня можливість в належний спосіб забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвиток обдарувань. Неодноразові прохання з її боку до відповідача про надання матеріальної допомоги не дали результату. Їй відомо, що [PERSON] має постійне місце роботи, де працює неофіційно. Також [PERSON] має земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай), за здачу в оренду якої він має орендний дохід. Крім того відповідач проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині [NUMBER] ДПС України з 09.05.2024 до недавнього часу. Нещодавно [PERSON] звільнився з військової служби, скориставшись підставою Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» про звільнення з військової служби за умови перебування на утриманні військовослужбовця 3 і більше дітей віком до 18 років. Саме для звільнення з військової служби відповідач спеціально звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у справі № 48/951/24 від 18.08.2024 відповідача було визнано батьком неповнолітніх [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), та [PERSON] ( [INFO] ). Окрім цього зазначає, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації її фінансовий стан сильно погіршився - ціни на споживчі товари та комунальні послуги дуже сильно виросли. У зв`язку із наведеним вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що може частково задовольнити потреби дитини. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Не заперечила проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відмітками про вручення поштових відправлень, а також СМС-повідомленнями. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.10.2006 у Зеленській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2006 (а.с. 12). За час шлюбу у них народилось п`ятеро дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30.08.2024, серії [NUMBER] від 30.08.2024, серії [NUMBER] від 14.05.2007, серії [NUMBER] від 30.10.2008, серії [NUMBER] від 30.08.2024, та копією рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2024 у справі № 48/951/24, згідно якого [PERSON] визнано батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-18, 47-49). 11.01.2010 шлюб між сторонами розірвано у Відділі РАЦС Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.01.2010 (а.с. 13). З акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 24.10.2024, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради, та довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.01.2025 № 260, виданої Пасічнянською сільською радою вбачається, що позивач разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , в будинку своїх батьків. Заявниця не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Чоловік заявниці разом із сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть. Сім`я потребує матеріальної допомоги, як забезпечена (а.с. 32-33). Неповнолітній [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Надвірнянський фаховий коледж Національного транспортного університету» за денною формою навчання за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування» за державною формою навчання з 01.09.2022, що підтверджується довідкою директора навчального закладу від 04.11.2024 № 950 (а.с. 35). Позивач [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, про що свідчить копія посвідчення Управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 19.12.2024 серії [NUMBER] (а.с. 34). Відповідач [PERSON] в період з 13.04.2024 по 16.10.2024 проходив військову службу за призовом по мобілізації, та брав участь у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] від 10.04.2024, та копією довідки військової частини [NUMBER] ДПС України від 08.09.2024 № 08/747-Г (а.с. 19-23, 31). Відомості про працевлаштування, задекларовані в Україні доходи/видати, належне на праві власності рухоме/нерухоме майно позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з позовної заяви, неповнолітні діти від шлюбу проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Матеріальний стан позивача не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток та навчання дітей. Відповідач добровільно кошти на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Пред`явлення до суду даного позову про стягнення аліментів вказує на те, що сторони, як батьки дітей, не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживають неповнолітні діти, відтак право вибору способу стягнення аліментів належить саме [PERSON] , вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , підлягають присудженню у твердій грошовій сумі з батька [PERSON] . Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України. Частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум: для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Вказаний розмір є мінімальною межею. Максимальна межа не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. Виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дітей, встановленого факту проживання дітей з матір`ю, зі встановлених по справі обставин щодо неповнолітнього віку та стану здоров`я дітей, матеріального стану позивача, вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів (який є особою працездатного віку, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб), суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір аліментів є більшим законодавчо гарантованого мінімального розміру аліментів на дитину, що з урахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню своїх дітей, який передбачає й участь матері в утриманні дитини у такому ж розмірі, забезпечить необхідний та достатній гармонійний розвиток дітей. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Позивачем не заявлась вимога про відшкодування понесених нею інших судових витрат, та в матеріалах справи відсутні відповідні докази про понесення таких витрат. Висновки суду: Враховуючи вище\~викладене суд\~дійшов висновку,\~що позов\~необхідно задовільнити,\~та стягувати\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача [PERSON] \~аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 27.02.2025. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1211,20 грн судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved