Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

26 лютого 2025 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] , у якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №\~471001-КС-003 про надання кредиту від 05 вересня 2023 року, що становить 48381,52 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 15000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 31131,52 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2250,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 вересня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір №\~471001-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 08 лютого 2025\~року утворилась заборгованість за Договором №\~471001-КС-003про надання кредиту в розмірі 48381,52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 15000,00\~грн; суми прострочених платежів по процентах 31131,52 грн; суми прострочених платежів за комісією 2250,00 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ «Універсал Банк» відповідні письмові докази, які становлять банківську таємницю. 07 квітня 2025 року, на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 27\~лютого 2025 року, до суду надійшла витребувана інформації від АТ «Універсал Банк». Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У позові викладено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, а також зазначено, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК\~України. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 05 вересня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладено Договір №\~471001-КС-003. Відповідно до пункту 1 Договору №\~471001-КС-003 договір укладено на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі на суму 15000,00 грн. строком на 16\~тижнів з фіксованою процентною ставкою в день. Комісія за надання кредиту становить 2250,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка становить 12182,98 процентів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти на банківську картку випущену на ім`я [PERSON] в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується наданою АТ «Універсал Банк» інформацією про рух коштів. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором№\~471001-КС-003 про надання кредиту від 05 вересня 2023 року станом на 08\~лютого 2025\~року становить 48381,52 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 15000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 31131,52 грн; суми прострочених платежів за комісією 2250,00 грн. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступи до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору №\~471001-КС-003 про надання кредиту від 05 вересня 2023 року слідує, що його укладено в електронній формі. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору №\~471001-КС-003 про надання кредиту від 05 вересня 2023 року, однак таким правом не скористався.\~ Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови договору, борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданою платіжною інструкцією № 2940 від 21 лютого 2025 року. Відтак, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved