Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2010 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від указаного шлюбу в них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через конфлікти, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, подальше співжиття стало неможливим, оскільки порушувало право позивача на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Також зазначає, що вже тривалий час вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Діти залишились проживати разом з відповідачкою, спору щодо цього у сторін немає, просить не надавати їм строк для примирення. У зв`язку з наведеними обставинами позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала заяву, в якій просила суд розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання також не з`явилися, остання подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Також установлено, що сторони у справі мають двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За приписами ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3\~статті 115 СК України\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, у зв`язку з чим суд уважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, суд установив, що згідно з платіжною інструкцією № ААМН-6АНР61К98-5275 від 19 березня 2025 року позивачем сплачено 1\~211, 20 грн судового збору. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З позовної заяви слідує, що позивач просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідачки, тому може бути задоволене судом. З огляду на наведене та

Outcome: approved