Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась із заявою [PERSON] , відповідно до якої просила встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 21.03.2001 року Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій області, яка померла [INFO] у місті Бердянськ, Бердянського району Запорізької області, на тимчасово окупованій території України. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 21.03.2001 року Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій області, є матір`ю заявниці. [PERSON] померла [INFO] у місті Бердянськ Бердянського району, Запорізької області на тимчасово окупованій території України. Окрім довідки про смерть № С-00352 від 31 січня 2025 року, медичного свідоцтва про смерть Серія 23 № 200854162 від 28 січня 2025 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , свідоцтва про поховання від 29 січня 2025 року, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, надані суду для огляду в завірених копіях, інших документів на підтвердження факту смерті своєї матері заявниця не має, внаслідок чого не може здійснити державну реєстрацію її смерті та отримати свідоцтво про смерть. З огляду на зазначене, [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 року матеріали заяви передані на розгляд судді Лещенко О.В. 10.02.2024 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У судове засідання представник Заінтересованої особи - Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, просили задовольнити, встановити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Бердянськ Бердянського району, Запорізької області на тимчасово окупованій території України. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , оглянувши документи, а саме копії: довідку про смерть № С-00352 від 31 січня 2025 року, медичне свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 28 січня 2025 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , свідоцтво про поховання від 29 січня 2025 року видані у місті Сімферополі на тимчасово окупованій території України, Автономній Республіці Крим, свідоцтво про народження [NUMBER] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, копії паспорта [PERSON] , копія РНОКПП [PERSON] , суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 21.03.2001 року Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій області, є матір`ю заявниці, що підтверджується копією свідоцтво про народження [NUMBER] , а також копією свідоцтва про шлюбпро шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Місто Бердянськ Запорізької області на сьогоднішній день є тимчасово окупованою територією України. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Бердянськ Бердянського району, Запорізької області на тимчасово окупованій території України. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується копіями: довідкою про смерть № С-00352 від 31 січня 2025 року; медичним свідоцтвом про смерть Серія 23 № 200854162 від 28 січня 2025 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ; свідоцтвом про поховання від 29 січня 2025 року. Відтак, заявниця позбавлена можливості інакше, ніж через рішення суду підтвердити факт смерті своєї матері. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року\~/з відповідними змінами/. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1-3\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року\~/з відповідними змінами/, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України визначено 19 лютого 2014 року. Перелік таких об`єктів визначається Кабінетом Міністрів України. Місто Бердянськ Запорізької області визначено тимчасово окупованими Російською Федерацією з 24 лютого 2024 року. Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої\~статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частинами 1-3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). З урахуванням наведеного, а саме того, що встановлення зазначеного у заяві факту має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка заявниці та отримати відповідне свідоцтво про смерть. При цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4\~ст. 317 ЦПК України).

Outcome: approved