Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. До Святошинського районного суду м. Києва 16.07.2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 липня 2023 року в м. Києві. Позовну заяву мотивує тим, що позивач є власником автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 15 липня 2023 року в м. Києві (неподалік вул. Оборони Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля, автомобіля FORD TRANSIT д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 1 [PERSON] . Позивач стверджує, що вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем 1 пунктів 2.3б та 12.9б Правил дорожнього руху, оскільки останній, керуючи технічно справним автомобілем LEXUS RX350, не був уважним, здійснив рух узбіччям, яке виділене суцільною лінією дорожньої розмітки, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями позивача та [PERSON] . В результаті ДТП належний позивачу автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, опис яких міститься у Протоколі №2/7-А огляду транспортного засобу від 24.07.2023р. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року (справа № 759/5632/24, провадження № 3/759/2258/24), яка набрала законної сили, відповідача 1 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що вина відповідача 1 підтверджується не лише вказаною постановою суду, а й поясненнями потерпілих (у тому числі позивача), показаннями свідка, схемою ДТП, протоколом огляду місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, висновками експертів. Згідно з Висновком експерта-оцінювача, зазначеному у Звіті №3/5-1-А від 15.05.2024р., вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані становить 224 696,16 грн., а ринкова вартість цього ж автомобіля на момент пошкодження становила 1 284 608,20 грн. Позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 160 000,00 грн. Таким чином, розмір завданих йому матеріальних збитків становить 899 912,04 грн. (1 284 608,20 грн. - 224 696,16 грн. - 160 000,00 грн.). Крім того, позивач поніс витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля у розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами. Позивач вважає, що відповідальність за завдану шкоду, окрім безпосереднього винуватця ДТП - відповідача 1, також несе відповідач 2 [PERSON] , який на момент ДТП фактично користувався автомобілем LEXUS RX350 на підставі договору фінансового лізингу з відповідачем 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». Окрім матеріальної шкоди, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 150 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи це душевними стражданнями, психологічним шоком, порушенням нормального способу життя, необхідністю звернення за медичною допомогою для себе та малолітнього сина, який також перебував в автомобілі під час ДТП, а також значними незручностями, пов`язаними з відсутністю автомобіля. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження. 14 листопада 2024 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач 1 [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідач 2 [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник відповідача 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 15 липня 2023 року в м. Києві (неподалік вул. Оборони Києва) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача, автомобіля FORD TRANSIT д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 1 [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року (справа № 759/5632/24, провадження № 3/759/2258/24), яка набрала законної сили, відповідача 1 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, отримав механічні пошкодження, зафіксовані у Протоколі №2/7-А огляду транспортного засобу від 24.07.2023р. Згідно висновку експерта « 1-30/1-1049/01 від 30.10.2023 року зазначено, що з технічної точки зору причиною дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням автомобілів Ford Transit реєстраційний номер [NUMBER] , Lexus RX 350 реєстраційний номер [NUMBER] і Mercedes Benz реєстраційний номер [NUMBER] - є невідповідності вимогам п.п. 2.3 б), 12.9 б) і 12.3 Правил дорожнього руху України у діях водія автомобіля Lexus RX 350 реєстраційний номер [NUMBER] , які він допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автомобіля Ford Transit реєстраційний номерАА 8189 00. Згідно платіжного доручення [PERSON] сплатив ТОВ «Український центр судових експертиз » за експертні послуги 30 000,00 грн. за договором № 1/Е-20/10 від 20.10.2023 року. Згідно зі звітом № 2/7-А від 25.07.2023 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження складає 1 284 608,20 грн. Згідно акту здачі-прийняття робіт загальна вартість послуги, а саме оцінка автомобіля становить 9 000,00 грн. Згідно зі звітом № 3/5-А від 15.05.2024 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження складає 1 284 608,20 грн. Згідно акту здачі-прийняття робіт загальна вартість послуги, а саме оцінка автомобіля становить 6 500,00 грн. Згідно зі Звітом №3/5-1-А від 15.05.2024р., ринкова вартість автомобіля позивача MERCEDES-BENZ ML 350 д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані становить - 224 696,16 грн. Позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 160 000,00 грн., що підтверджується рухом коштів по картці від 22.05.2024 р. Витрати позивача на евакуацію пошкодженого автомобіля склали 3 500,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме актом виконаних робіт та чеком № 1179898902. На момент ДТП автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. [NUMBER] належав на праві власності відповідачу 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та перебував у користуванні відповідача 2 [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу від 29.11.2021 року Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року встановлено факт вчинення відповідачем 1 [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль. Вказана постанова суду набрала законної сили та відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України є обов`язковою для суду у частині встановлення фактів, що мають значення для розгляду даної цивільної справи, зокрема щодо вини відповідача 1 у скоєнні ДТП. Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. [NUMBER] належав на праві власності відповідачу 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та перебував у користуванні відповідача 2 [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу. Згідно зі статтею 780 Цивільного кодексу України, шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених законом. Враховуючи встановлену вину відповідача 1 [PERSON] у скоєнні ДТП, а також те, що відповідач 2 [PERSON] користувався транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, на законній підставі (договір лізингу) та передав даний транспортний засіб у користування [PERSON] , суд вважає, що саме вони несуть солідарну відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду. Щодо відповідальності відповідача 3 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що якщо протиправному заволодінню джерелом підвищеної небезпеки сприяла недбалість його власника (володільця), шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, може бути відшкодована ним частково або в повному обсязі. Проте, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» допустило недбалість, яка б сприяла протиправному заволодінню автомобілем або безпосередньо призвела до настання ДТП. Сам факт володіння транспортним засобом на праві власності за відсутності доведеної недбалості не є достатньою підставою для покладення на відповідача 3 відповідальності за шкоду, завдану діями інших осіб, яка правомірно користувалися даним транспортним засобом. У даному випадку, на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль LEXUS RX350 д.н.з. [NUMBER] хоча і належав на праві власності ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», проте фактично перебував у користуванні [PERSON] на підставі договору фінансового лізингу. Суд, посилаючись на частину 2 статті 1187 ЦК України, яка передбачає можливість покладення відповідальності на власника, якщо протиправному заволодінню джерелом підвищеної небезпеки сприяла його недбалість, не встановив наявності такої недбалості з боку ТОВ «УЛФ-ФІНАНС». Позивачем не було надано жодних доказів того, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» своїми діями чи бездіяльністю сприяло протиправному заволодінню автомобілем або створенню умов для скоєння ДТП. Таким чином, суд,

Outcome: partial