Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

14.03.2023 року до суду звернувся позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Плетенко К.Ю., з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження до відповідачів [PERSON] , і [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 31.03.2023 року отримана інформація із Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб 31.03.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 25.05.2023 року. 25.05.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зупинене провадження у справі в зв`язку з призначенням судової генетичної експертизи. 21.11.2023 року до суду надійшов висновок експерта. \~ \~22.11.2023\~року ухвалою\~Верхньодніпровського районного\~суду Дніпропетровської\~області поновлене\~провадження у\~справі.\~Справу призначено\~до розгляду\~в підготовчому\~судовому засіданні\~на 08.01.2024\~року 08.01.2024 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 29.02.2024 року. 29.02.2024 року в судовому засіданні оголошена перерва до 17.04.2024 року 17.04.2024 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений на 02.07.2024 за клопотанням представника позивача. 02.07.2024 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений на 02.12.2024 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. 02.12.2024 року розгляд справі відкладений на 24.02.2025 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи 24.02.2025 року в судовому засіданні оголошена перерва до 23.04.2025 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 23.04.2025 року в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог за поданою позовною заявою позивач просить визнати його батьком дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Виключити із актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05 вересня 2017 року № 56 і із актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вчиненого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 серпня 2022 року № 131 відомості про [PERSON] , як батька дитини. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05 вересня 2017 року № 56, вказавши батьком дитини [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я « [PERSON] » залишити без змін. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вчиненого Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 серпня 2022 року № 131, вказавши батьком дитини [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я « [PERSON] » залишити без змін В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. Починаючи з 2016 року позивач, [PERSON] проживав із відповідачем [PERSON] ,, однією сім`єю. В період спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Вони проживали разом але шлюб не реєстрували. При реєстрації народження дітей запис про батька був зроблений зі слів мареі, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач постійно визнавав себе батьком дітей та наполягав на внесенні відомостей про нього, як про батька дітей в свідоцтва про народження дітей. Відповідачка , [PERSON] ,. перебувала на обліку в органах соціального захисту та отримувала допомогу як одинока мати. Однак в 2023 році відповідачка дізналась від працівників соціального захисту населення, що їй припинено виплату допомоги, у зв`язку з тим, що у дітей з`явився батько, а також повідомили про необхідність отримати нових свідоцтв про народження дітей. Позивач та [PERSON] , з метою з`ясування даних обставин звернулись до Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де їм повідомили про те, що на підставі заяви батьків про визнання батьківства № 225/20.17-41 від 20 грудня 2022 року внесені зміни до актових записів про народження дітей та вказані відомості про батька [PERSON] та були видані нові свідоцтва про народження дітей. Однак, ні позивач, ні відповідач, [PERSON] ,. цю людину не знають. В подальшому з`ясувалось, що відповідачка [PERSON] , була введена в оману та підписала заяву ніби то про отримання допомоги, не прочитавши її зміст, але даною заявою були внесені зміни про батька в актові записи про народження дітей, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що він проживав разом із [PERSON] , в них народилось двоє дітей. Він не встиг подати заяву про визнання свого батьківства щодо дітей. Тому позовні вимоги просять задовольнити.. Відповідачка [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнала просила їх задовольнити. Пояснивши, що вона підписувала заяву нібито про надання їй допомоги, а виявилось, що то була заява про визнання батьківства. Відповідач, [PERSON] ,. в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виставлення оголошення на офіційному сайті судової влади. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, представник Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подавши заяви про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивач не наділений правом на подання позову про визнання батьківства, оскільки відповідно до спільної заяви матері та особи, записаної батьком відомості про народження дітей внесені не на підставі ст. 135 СК України. Крім того позивач не наділений правом на подання позову про оспорення батьківства, так як не перебував і не перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вислухавши учасників розгляду справи, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач посилається на те, що починаючи з 2016 року позивач, [PERSON] проживав із відповідачем [PERSON] , однією сім`єю. В період спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Вони проживали разом але шлюб не реєстрували. При реєстрації народження дітей запис про батька був зроблений зі слів матері, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України Таким чином діти народилось не під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, відповідно запис про батька дітей не міг бути вчиненим у відповідності із положеннями ст. 122 СК України. Згідно первісних свідоцтв про народження дітей батьками дітей: [PERSON] та [PERSON] записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . При цьому по батькові батька дітей, записаного в свідоцтві про народження дітей не співпадає із по батькові позивача. Відповідно до повторних свідоцтв про народження дітей батьками дітей: [PERSON] та [PERSON] записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1. \~ \~ \~ \~за заявою матері та батька дитини; 2. \~ \~ \~ \~за рішенням суду Відповідно до ч. 1,2,3, 4 ст. 128 СК України - За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2003 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» - Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З метою підтвердження батьківства була призначена та проведене судова молекуляно-генитична експертиза та суду наданий висновок спеціаліста № 1961-МГ від 25.10.2023 року, згідно до якого зазначається, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що у обох дітей серед досліджених локусів не виявлено алелів, які б не виявились у припустимого батька. Таким чином встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що гр. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99.99999%. Таким чином встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що гр. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99.999999%» Таким чином позивачем наданий єдиний доказ, що підтверджує його батьківство відносно дітей, а саме: висновок експерта. В свою чергу згідно ч.1.2.3 ст. 89 ЦПК України - Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проте, крім висновку експертизи позивачем не надано інших доказів на підтвердження його батьківства, оскільки місце реєстрації позивача та відповідача є значно віддаленим одне від одного. І позивачем не надано доказів того, що він проживав разом із відповідачем [PERSON] ,, за її, його чи іншим місцем проживання і протягом якого часу. В первинних свідоцтвах про народження дітей, де батько дітей був записаний відповідно до ст. 135 СК України «по батькові» записаного батька дітей не співпадає із «по батькові» позивача. Крім того, відповідач, [PERSON] , добровільно подала до органів реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства цих дітей іншим чоловіком. А її доводи, що вона була введена в оману ніякими доказами не підтверджені. Оскільки відповідачка не надала суду доказів, що вона зверталась до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій по відношенню до неї та її дітей, що було встановлено винну особу, та дана особа притягнена до відповідальності, або відносно неї існує не закрите кримінальне провадження, чи що мати оспорювала батьківство відповідача, [PERSON] . Також суд погоджується із доводами третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що [PERSON] ,. є неналежним позивачем у справі. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Проте на час подання позову відомості про батька дітей вже були внесені відповідно до ст. 126 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України - Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пред`явити позов за даними підставами позивач також не наділений правом, так як з відповідачем [PERSON] , відповідач [PERSON] , не перебувала в зареєстрованому шлюбі. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 грн. 20 коп., відповідачем не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed