Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] з посиланням на те, що між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачкою 27.09.2022 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NEWSHORT» № 429996, відповідно до умов якого кредитодавець надав кошти відповідачу, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки, визначені в договорі. 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит»та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024. Відповідно до Реєстру прав вимоги до вказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним договором. Відповідач зобов`язання за вищевказаним договором не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість 31986,80 грн., з яких 3882,80 грн. за тілом кредиту, 28103,48 грн. за відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вказану суму заборгованості за кредитним договором та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. Ухвалою Ставищенського районного суду від 27.03.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а. с. 69). Представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та розгляд справи товариство повідомлене належним чином (а. с. 74, 76), в позові та в поданому клопотанні просить розгляд справи проводити за відсутності представника товариства (а. с. 5 зв., 86). Відповідачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі (а. с. 91). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позовних вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.09.2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 429996 (далі договір) (а.с. 20-30). В додатку № 1 до договору № 429996 від 27.09.2022 зазначено графік платежів із зазначенням дати видачі кредиту, дати платежів, суми платежів за розрахунковий період. Загальна вартість кредиту 33501,00 грн., реальна річна процентна ставка 19509,82% (а.с. 31). Відповідачці було надано наступний одноразовий ідентифікатор В456, відправлений на номер телефону [NUMBER] , для підписання Кредитного договору № 429996 від 27.09.2022 (а.с. 32). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного електронним підписом позичальника, предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 3900,00 грн., загальний строк кредитування становить 365 днів, стандартна процентна ставка 2,20 % в день), знижена процентна ставка 1,1% в день, спосіб надання кредиту: шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. (а.с. 18-19). Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в редакції від 06.01.2022 встановлено порядок надання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» фінансових послуг, а саме: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 9 - 17). Видача грошових коштів у сумі 3900,00 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Пейтек» про перерахування 27.09.2022 3900 грн. о 15:49:04 коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 34). Крім того, згідно відповіді АТ «Креді Агріколь Банк» від 14.04.2025, наданої на виконання ухвали суду, встановлено що саме на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 27.09.2022 здійснено переказ коштів на суму 3900 грн. (а. с. 88, 89). На підтвердження надання кредиту на підставі кредитного договору від 27.09.2022 № 429996 позивач додав детальний розрахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», де висвітлені транзакції нарахування кредитних коштів на банківську карту клієнта [PERSON] , відсотки та суми сплачених/повернутих коштів останньою. Відповідно до вказаного наданого первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» детального розрахунку заборгованості за кредитом станом на 01.02.2024 заборгованість відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 429996 від 27.09.2022 складає 31986,28 грн., з яких: 3882,80 грн. - основний борг та 28103,48 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 35 - 41). 01.02.2024 права вимоги за кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу № 01022024 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с. 42 - 46). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників в кількості відступлених прав грошової вимоги - 11562 (а. с. 49). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року (а. с. 47), у вказаному реєстрі зазначена відповідачка [PERSON] як боржник під порядковим номером 7909 за вищевказаним договором про надання кредиту № 429996, заборгованість за яким становить 31986,28 грн., з яких 3882,80 грн. за тілом кредиту, 28103,28 грн. за відсотками (а. с. 47). Відповідно до платіжної інструкції № 74875 від 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» здійснило плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 в сумі 2262377,25 грн. (а.с. 48). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога від 13.03.2025 про заміну кредитодавця та про необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с. 50). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитного договору № 429996 від 27.09.2022 свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозуміла і своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19). Вищевказаний кредитний договір № 429996 від 27.09.2022 підписаний відповідачкою електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 23.03.2023 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строків користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за договором № 429996 від 27.09.2022 вбачається, що станом на 01.02.2024 заборгованість відповідача складає 31986,28 грн., з яких 3882,80 грн. за тілом кредиту, 28103,28 грн. за відсотками. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за кредитним договором у розмірі 31986,28 грн. є доведеною та обґрунтованою. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі (а. с. 91). Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач кредитні кошти отримала, користувалась ними, здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернув кошти, позовні вимоги визнає, - суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з неї вищевказаної заборгованості за кредитом та відсотками. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved