Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 25.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z76.00614.005193018. За умовами укладеного договору відповідач отримала кредитні кошти на власні потреби в сумі 29 600 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 4 082,76 грн., строком на 12 місяців з датою повернення кредиту 25.04.2020 та зі сплатою річної змінюваної процентної ставки, яка на день укладення договору становила 9,99% річних і в подальшому не змінювалась. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу в розпорядження й користування кредитні кошти, що підтверджується ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. Водночас відповідач свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами виконала частково, здійснивши останній платіж 21.12.2019, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 25.04.2020 становить 32 926,40 грн. та складається із заборгованості за основним боргом - 24 920,08 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8 006,32 грн. 16.11.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «Ідея Банк» був укладений Договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого останнє передає (відступає) ТОВ «ФК «СОНАТІ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СОНАТІ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, у тому числі, до відповідача за кредитним договором №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019. Пунктом 5.4. вказаного договору передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. 29.12.2023 ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» Договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019. ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Крім того, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання за договором відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем на вказану суму заборгованості було нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 5 636,91 грн. та три проценти річних у розмірі 1 808,65 грн. Враховуючи наведене, позивач звернувся із даним позовом до суду та просить стягнути на його користь з відповідача вказаний розмір заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 200,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 25.04.2019 між АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №Z76.00614.005193018 (далі - Договір), підписаний власноручно позичальником, що акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному вебсайті банку: www.ideabank.ua. Підпунктом 3.2. пункту 3 Договору кредиту та страхування нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору. Згідно з п. 9.27. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб цей договір в частині споживчого кредиту є укладеним з дня прийняття позичальником пропозиції щодо укладення даного договору, підписанням позичальником договору кредиту та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором кредиту. Відповідно до п. 1 Договору відповідач отримала кредит в сумі 29 600,00 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою річної змінюваної процентної ставки, яка становить 9,99% річних. Підпунктом 1.6. пункту 1 Договору встановлена дата повернення кредиту 25.04.2020. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок [NUMBER], відкритий у банку, відповідно до графіка, викладеного в додатку № 1 до договору. Згідно з умовами договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] , який відкритий в АТ «Ідея Банк», а позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4 082,76 грн. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ Страхова компанія «Уніка життя» в АТ «Ідея Банк» [NUMBER] через транзитний рахунок. Факт перерахування коштів на рахунок позичальника та на рахунок страхової компанії підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 25.04.2019 та ордером-розпорядженням №2 про сплату страхового платежу від 25.04.2019. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до договору кредиту та страхування №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019, в інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначена процентна ставка - 9,99 % річних, тип ставки - змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,10% щомісячно від початкової суми кредиту, загальні витрати за кредитом 38 751,42 грн. Згідно з пунктами 9.12 та 9.13 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути заборгованість за договором, сплатити неустойку (штрафи,пені) та відшкодувати завдані банку збитки. Судом також встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково здійснювала повернення суми кредиту з процентними платежами, що вбачається з виписки від 16.11.2023, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 25.04.2020 у неї виникла заборгованість у розмірі 32 926,40 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 24 920,08 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8 006,32 грн. Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Контррозрахунку щодо позовних вимог відповідач до суду також не надала. Таким чином, суд вважає доведеним вказаний розмір заборгованості, допущений відповідачем за Договором кредиту та страхування №Z76.00614.005193018від 25.04.2019. Матеріалами справи також підтверджується, що 16.11.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «Ідея Банк» був укладений Договір факторингу №16/11-23, згідно умов якого ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Згідно з п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору, а саме сплати клієнту суми фінансування, що підтверджується платіжними інструкціями, долученими до матеріалів справи. Відповідно до друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019. Пунктом 5.4. договору факторингу встановлено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які згідно із законодавством мають на це право. У зв`язку з чим, 29.12.2023 ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги, у тому числі, за кредитним договором №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019, що підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників №1. Згідно з п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Крім того, позивач стверджує, що всі нарахування, які відбувалися до дати отримання права грошової вимоги, здійснювались АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи викладене, суд визнає доведеним той факт, що право вимоги за Договором кредиту та страхування №Z76.00614.005193018 від 25.04.2019 у встановленому законом порядку перейшло до позивача. Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд зазначає наступне. Згідно із положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18). У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежать від основного зобов`язання і поділяє його долю. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07.02.2018 по справі № 910/11249/17. З огляду на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, враховуючи приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, на наявну суму заборгованості позивачем, у відповідності до ст. 625 ЦК України, за період з 26.04.2020 по 23.02.2022 нараховано суму інфляційних втрат у розмірі 5 636,91 грн. та три проценти річних у розмірі 1 808,65 грн. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved