Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3464701726-512642 від 08 листопада 2021 року в розмірі 33930,30 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 листопада 2021 року між [PERSON] та ТОВ "Кошельок" було укладено договір № 3464701726-512642 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ "Кошельок" взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 10200 грн, початковий строк кредитування 21 днів, відсоткова ставка 1,65 % на добу. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, та перерахував грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . [PERSON] підтвердила виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів. Згідно п.3.6 та п.3.7 кредитного договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 29 листопада 2021 року до 26 лютого 2022 року, за ставкою 2,2 % на добу. На момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 33930,30 грн (10200 грн тіло кредиту, 3534,30 грн відсотки за початковий строк користування позикою, 20196 грн відсотки за продовжений строк користування позикою). Ухвалою від 08 січня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 20 лютого 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. У позовній заяві представник позивача Крилов С.С. просить розгляд справи здійснювати без участі позивача. Відповідач у заяві від 06 лютого 2025 року позов визнала в частині стягнення коштів по договору 10200 грн. Розгляд справи просить провести без її участі. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив,\~що 08 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та [PERSON] укладений договір № 3464701726-512642 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 10200 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.3.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом 3696 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3.3 кредитного договору). \~ \~Відповідно до\~п.2.1\~кредитного\~договору,\~кредит\~надається\~строком на\~21\~днів\~(лояльний\~період),\~початком\~якого\~є дата\~підписання\~договору,\~а\~закінченням\~є дата\~зарахування\~на\~поточний рахунок\~кредитодавця.\~Позичальник\~зобов`язується\~повернути\~кредит\~та сплатити\~проценти\~за користування\~кредитом\~до\~закінчення строку,\~визначеного\~п.2.1\~цього\~договору\~(п.2.3\~кредитного\~договору).\~ Факт надання позивачем відповідачу кредиту у сумі 10200 грн підтверджується повідомленням XPAY Group LLC про успішне зарахування 08 листопада 2021 року на карту клієнта № [NUMBER] кредитних коштів в сумі 10200 грн за договором позики № 3464701726-512642 та довідкою ПАТ "МТБ Банк" № 04/642-04/122 від 09 грудня 2024 року про зарахування на картку № [NUMBER] коштів в сумі 10200 грн через систему XPAY, а також випискою про\~рух коштів\~по рахунку,\~який був\~відкритий для\~обслуговування банківської\~картки [NUMBER] ,\~за період\~з 07\~листопада 2021\~року по\~09\~листопада 2021\~року в АТ\~"Таскомбанк". За розрахунком позивача заборгованість відповідача за спірним кредитним договором станом на 26 лютого 2022 року становить 33930,30 грн та складається із заборгованості за кредитом в сумі 10200 грн, заборгованості за процентами за початковий строк користування позикою в сумі 3534,30 грн та заборгованості за процентами за продовжений строк користування позикою в сумі 20196 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж року та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт укладення спірного кредитного договору та отримання від ТОВ "Кошельок" грошових коштів в сумі 10200 грн відповідач не оспорює. Докази повернення відповідачем позики в сумі 10200 грн в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. У постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Сторони спірного договору позики погодили строк кредитування 21 день. Отже, проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (21 день), тобто строку, на який були надані кошти. Розмір заборгованості відповідача за процентами, нарахованими за 21 день за ставкою 1,65 %, становить 3534,30 грн (10200 грн х 1,65 % х 21 днів). За встановлених у справі обставин стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом позики в сумі 10200 грн та заборгованості за процентами в межах строку позики в сумі 3534,30 грн, в загальній сумі 13734,30 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими поза межами строку позики, належить відмовити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 968,96 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). На підставі наведеного та

Outcome: partial