Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 24.10.1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у сторін є двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим у сім`ї виникали сварки а сторони стали чужими одне одному. Сторони з березня 2022 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1513. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, у якій позов підтримала та просила строк на примирення не надавати. Розгляд справи просила провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій позов визнав, просить розглядати справу у його відсутність та не надавати строк на примирення. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 24.10.1998 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1513, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01.12.2011 року. Від шлюбу у сторін є спільна неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.12.2011 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними часто виникали сварки та вони стали чужими одне одному, подружжя з березня 2022 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть і їх шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 0888-2929-0714-3786 від 13.03.2025 року. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачці відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 605 грн 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (інші 50 відсотків). На підставі ст.ст. 24, 56, 112 СК України,

Outcome: approved