Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 13.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 412066560 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 20 410,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Кредитний договір був підписаний відповідачем 13.02.2021 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3N43Н о 23: 08:09 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинених дій Відповідача 14.08.2021\~ року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у\~ сумі 20410,00 грн. 28.11.2018р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 р., однак додатковими угодами № 19 від 28.11.2019 р., № 26 від 31.12.2020 р., № 27 від 31.12.2021 р. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 134 від 18.05.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 55 133,56 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимог до відповідача на загальну суму 80 951,11 грн. 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 80 951,11 грн. На підставі вищенаведеного представник позивача просить суд: 1) Стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним №412066560 від 13.02.2021 року у розмірі 80951,11 грн.; 2) Стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним № 412066560 від 13.02.2021 року судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання 10.02.2025 року, було відкладено 24.04.2025\~ у зв`язку із неявкою відповідача. 24.04.2025 року у судове засідання сторона позивача не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи у передбаченому законом порядку. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку, передбаченому ЦПК України, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Конверт повернувся\~ до матеріалів справи із відміткою\~ «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 13.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] \~ уклали кредитний договір № 412066560 від\~ 13.02.2021 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору, Кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 20\~410,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити грошові кошти, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та спалити проценти. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 76ee085f-ab44-4644-a51c-c589c969e237 від 13.02.2021. 28.11.2018р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 р., однак додатковими угодами № 19 від 28.11.2019 р., № 26 від 31.12.2020 р., № 27 від 31.12.2021 р. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 134 від 18.05.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 55 133,56 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимог до відповідача на загальну суму 80 951,11 грн. 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 80 951,11 грн. Відповідно до наданих позивачем розрахунків загальна заборгованість за Договором № 412066560 \~від 13.02.2021 становить 80\~951,11 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 20\~409,04 грн., заборгованість за нарахованими процентами 60\~524,07 грн. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~512, ч.1 ст.\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.\~1049, ст.\~1054 ЦК України\~передбачено, що кредит/позика надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит/позику в строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. За змістом\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1\~ст. 611 ЦК України\~разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором відповідач порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів. Щодо нарахованих процентів, суд зазначає таке.\~ Зі змісту укладеного між ТОВ «Манівео швидка\~фінансова допомога» та відповідачем договору, вбачається, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту (п.\~ 1.2 Договору) Як зазначено у п.\~1.3 Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем Позичальника або шляхом активації Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування Позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час Пільгового періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п.\~ 1.5 Договору Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), 3 врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Відповідно до п.\~1.6 Договору основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.7. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. Згідно з п.\~1.7 Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. 1.8. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником. Доказів, що позичальник продовжив строк дії Дисконтного періоду, встановленого в п.\~1.2 Договору шляхом оплати всіх процентів із відповідним коментарем Позичальника, або шляхом активації позичальником функції проводження строку Дисконтного періоду в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування, тобто як це визначено п.\~1.3 Договору, позивач не надав. Отже, за вказаними умовами кредитного договору сторони погодили строк його дії до 15 березня 2021 року (тобто 30 днів від дати отримання кредиту позичальником 13.02.2021). Тому починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Пунктом 1.7.2 Договору визначено, що з наступного дня після закінчення\~Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Пунктом 1.4.3 Договору також визначено, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення\~Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Суд зауважує, що вказані умови Договору суперечать один одному. Крім того, як було зазначено вище, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, матеріали справи не містять. У разі не повернення кредитних коштів у визначений договором 30-ти денний термін, суперечливі один одному положення п.\~ 1.4.3 та п.\~1.7.2 Договору передбачають збільшену процентну ставку за подальше користування кредитними коштами. Факт\~ нарахування підвищених ставок передбачене у разі невиконання відповідачем умов кредитного договору, а саме неповернення кредитних коштів у встановлений п. 1.3 договору строк кредитування) 30-ти денний термін, фактично є санкцією. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника (п. 1.6, п.\~1.7 Договору) за змістом укладеного правочину, пов`язується виключно з неповерненням кредитних коштів у визначений п. 1.2 договору строк, що не узгоджується з Правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за N 910/18943/20 відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд доходить о висновку, що неповернення позичальником кредитних коштів у визначений п. 1.2 договору строк є неправомірною поведінкою, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу 30-денного періоду кредитування проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі встановленому договором Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам\~ЦК України\~та висновкам Верховного Суду. \~Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 викладено правовий висновок, відповдіно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за N 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. В даному випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного\~ст. 625 ЦК України, вимог про що останній не заявляв. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит становить 1836,90 грн.\~ за період з 13.02.2021по 15.03.2021, \~ виходячи з розрахунку: 20 410 грн (тіло кредиту) х 0,3% (відсоткова ставка згідно з п.\~ 1.4.1 Договору) х 30 днів (строк позики). При цьому, жодних доказів на спростування строку надання позики тривалістю більше 30\~ днів позивачем не надано. З огляду на зазначене, враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі кредитного договору, з \~ відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному сумі 22\~245,94 гривень, з яких: 20\~409,04 грн заборгованість за тілом кредиту, 1836,90 грн. заборгованість за нарахованими процентами\~ Відповідно до ст.\~ 141 ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються\~ на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2422, 40 грн., а також просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 13\~000 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі, \~пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial