Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 01.07.2021 вона проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] , під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . В березні 2024 року між ними виникла сварка, в результаті якої змушена була з`їхати з квартири, у якій спільно проживали. Фактично почали проживати окремо з 09.03.2024. На даний час дитина проживає з нею за місцем її реєстрації [ADDRESS] . За час окремого проживання відповідач двічі приїжджав до дитини, кошти на утримання доньки перераховував по 5 тис грн., хоча може платити більше. Відповідач є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку, оскільки працює на посаді генерального директора в ТОВ «Імперія Дистриб`юції» та має постійний дохід в розмірі мінімальної заробітної плати у розмірі 8000 грн., також працює на посаді директора ТОВ «ЗАВОД «ІМПЕРІЯ ПЛИТКИ», однак у цій компанії наскільки відомо позивачці у нього доходу не має. Крім того, відповідач здає в оренду квартиру, сума орендної пати складає 12 000 грн. Тож, відповідач має доходи у розмірі 20 000 грн. Тому вважає, що сума аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача становить 10 000 грн. Крім того, оскільки на час проживання з відповідачем позивачка була позбавлена можливості розвиватися професійно, на даний час також не може влаштуватися на роботу, вважає, що потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів на отримання матері протягом трьох років від дня розірвання шлюбу, в даному випадку від дня початку окремого проживання, а саме: з 09.03.2024 на підставі ч. 4 ст. 76 СК України. А також просить визначити місце проживання малолітньої доньки з матір`ю. 1.2 Відповідачкою 14.10.2024 подано клопотання, згідно якого просить додаткового стягнути з [PERSON] за нововиявленими обставинами аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 471 878,62 грн., що становить половину доходів відповідача за період з 15.12.2021 до 24.09.2024. 1.3 Представник відповідача адвокат Хомич А.М. подав відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. У відзиві вказує, що судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 23.05.2019 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі частина всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Тому не спів мірним є, що першій дитині відповідач сплачує аліменти у розмірі частина заробітку, тоді як [PERSON] має сплачувати 10 000 грн. Крім того, на утриманні у відповідача перебувають його батьки пенсіонери, які мають другу групу інвалідності. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на неналежні та недопустимі докази, зокрема до позовної заяви долучено ряд договорів оренди житлових приміщень, в тому числі Договір від 23.01.2024, строк дії якого складає 6 місяців та який підписаний лише однією стороною, що ставить під сумнів його дійсність. Термін дії інших договорів аналогічно завершився. Крім того, відповідач не є власником вказаного майна, а є повіреним, який діє від імені власника. Тому, на сьогоднішній час матеріальний стан відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їхньої дитини - в тому розмірі, який вона просить. Враховуючи викладене, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на аліменти у розмірі 16,5% частини заробітку (доходу) Відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. В частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] просить відмовити, оскільки право на отримання аліментів згідно ст. 76 СК України має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. 1.4 Позивачкою подано відповідь на відзив, у якій вказує, що твердження відповідач, що на його утриманні перебувають батьки не відповідає дійсності та не підтверджене належними доказами. Протягом 2024 року батьки відповідача вели активний спосіб життя, матір відповідача у червні 2024 року тільки повернулася зі США, де відпочивала та працювала нянею, батько у 2024 році був бенефіціаром ТОВ «Імперія Дистриб`юція», отримував відповідні прибутки, де відповідач числиться директором. Тому вказані особи не потребують утримання. На підтвердження майнового стану відповідача представником долучено довідку форми Ок-5, ОК-7, проте не надано фактичних доказів на підтвердження майнового стану відповідача, не вказав, що з 19.11.2024 відповідач став єдиним бенефіціаром компанії ТОВ «Імперія Дистриб`юція» та отримує відповідні доходи вже не лише як директор, а як бенефіціар. Відповідач має гроші, в тому числі в готівці, що підтверджується банківськими виписками. Щодо договору оренди від 23.01.2024, укладеного між відповідачем та [PERSON] , то такий є чинним та пролонгованим, про що свідчить продовження оплати за договором після його закінчення. Пред`явлення вимоги про стягнення частини доходу від здачі квартири в оренду покладає на особу обов`язок довести, що ці доходи є і дійсно були отриманні відповідачем (Постанова ВСУ від 18 лютого 2021 року у справі № 127/2011/20). Банківські виписки по рахунках відповідача, що наявні в матеріалах справи, підтверджують факт отримання коштів за договором оренди квартири від 23.01.2024, отже свідчить про факт укладення договору, а тому прибуток за цим договором має бути стягнуто в якості аліментів. Також вважає доведеною ту обставину, що вона як матір дитини потребує матеріальної допомоги, крім того, дитина часто хворіє, потребує лікування, тому просить стягнути також аліменти на утримання позивачки як матері, з якою проживає дитина. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою суду від 03.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 13.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.10.2024 задоволено клопотання позивачка про витребування доказів. 17.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.2. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, додатково пояснила, що просить визначити місце проживання доньки з нею, оскільки вона ще маленька, їй ще не виповнилося трьох років. А також просить стягнути з відповідача аліменти на себе та на утримання дитини, так як у відповідача є доходи, що підтверджується виписками з банківських рахунків, відповідач здійснює підприємницьку діяльність, тому вона має право на одержання аліментів. Їх донька має вади здоров`я, їй потрібно періодично проходити з дитиною реабілітацію. Так як приділяє багато часу дитині, вважає, що шляхом стягнення аліментів відповідач повинен компенсувати їй витрачений на лікування дитини час та ресурси. Крім того, у дитини є діагноз по кардіології. Також підтвердила, що батько дитини допомагає матеріально, але ця допомога не є стабільною, платить близько 5000 грн. в місяць, та восени відповідач три місці нічого не платив, хоча це було напередодні зими, опалювального сезону. Сезонним одягом дитину також не забезпечив. Тому вона звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів, щоб ці виплати були регулярними і їй не потрібно було звертатися до відповідача кожного разу, як потрібні кошти. Вказала, що вони з відповідачем певний час проживали разом, але з березня 2024 року стали жити окремо, дитина проживає з нею. Розмір аліментів, який вона просить стягнути, аргументований у самій позовній заяві, відповідач має стабільний дохід, він здійснює підприємницьку діяльність, бере участь у тендерах, які виграє. Банківські виписки, які містяться в матеріалах справи підтверджують, що кошти у відповідача є і він їх витрачає на власні потреби. Також, він є директором та бенефіціаром компанії ТОВ «Імперія Дистриб`юції», отримує заробітну плату. 2.3. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що вони з позивачкою дійсно з березня 2024 року не проживають разом, але він як може своїй дитині допомагає. Він неодноразово приїжджав в місто Дубно побачитися з дитиною і кожного разу привозив дитині подарунки, необхідні речі, одяг. Тому твердження позивачки, що він не забезпечує дитину речами не відповідають дійсності. Підтвердив, що декілька місяців матеріальної допомоги з його сторони не було, але це було після того, як позивачка почала робити необдумані речі, а саме: написання на нього заяв з приводу викрадення дитини, викрадення його дитини від першого шлюбу, з приводу її якогось побиття та вчинення відносно неї насильства. Крім того, позивачка почала маніпулювати та шантажувати його дитиною, кілька місяців не давала йому бачитися чи навіть розмовляти з донькою. Вважає, що це було зроблено навмисно, але він ніколи від доньки не відмовиться, він завжди буде їй допомагати. Він просив, щоб позивачка переїхала з дитиною проживати у місто Київ, він готовий допомогти їм з житлом, просив, щоб вона приїхала з дитиною в Київ на обстеження, але на всі ці прохання він отримує від неї відповідь «ні». Йому важко від того, що він не може бачитися з дитиною стільки, скільки йому б хотілося. Зі своїм сином від першого шлюбу він бачиться частіше, з колишньою дружиною у них проблем немає. Позивачка сама не бажає жити спокійно і врівноважено та підтримувати нормальні відносини, він не розуміє її позиції та способу вирішення якихось питань, особливо тих, що стосуються дитини та її здоров`я. Він, як батько, зі своєї сторони готовий до повноцінного діалогу. Зрештою, вказав, що позовні вимоги частково, не заперечує щодо проживання дитини з матір`ю - тут позов визнає. Аліменти у розмірі 10 000 грн. він не має можливості сплачувати, він допомагає батькові у ведені фінансово-господарської діяльності по його ФОП також він там оформлений та отримує офіційну заробітну плату і батько відповідача оцінює цю заробітну плату самостійно, це близько 10 000 грн. ФОП його батька, він лише допомагає йому у ведені справ, скільки батько відповідача переніс інсульт. Разом з тим зазначив, що, те що батько має ФОП, не означає, що він має доходи. За 2024 рік отримував дохід від 7 тис. до 10 тис грн., в загальному за 2024 рік його дохід склав майже 88 тис. грн. Працює керівником компанії ТОВ «Імперія Дистриб`юції». Визнає, що став бенефіціаром компанії, батько йому передав компанію. Який дохід компанії сказати не може, але це доходи компанії, а в компанії є не лише доходи, але і витрати. Проживає у [ADDRESS] , має у власності квартиру, яка подарована йому батьками, а також автомобіль, який також подарований батьками. Договора оренди по нерухомості сестри, він не власник і доходи то не його, лише представляв інтереси сестри при оформлені. Квартира його батьками була куплена ще задовго до дарування, коли батько відповідача ще був молодий і заробляв кошти, мати також мала свою підприємницьку діяльність. Однак, на сьогодні його батьками вже більше 60 років, тому він їм допомагає фінансово. За 2024 рік сплатив першій дружині аліменти згідно рішення суду, скільки сказати не може, по логіці це десь 22 тис. грн. Спершу вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 25% від свого доходу, в подальшому -1/6 від свого доходу, якщо він буде отримувати більший дохід, він буде своїй донці допомагати додатково. Рівень заробітної плати його як керівника визначав бенефіціар компанії, який був батько відповідача, станом на зараз кінцевим бенефіціаром є відповідач, тому він визначає свою заробітну плату, яку не змінював. За останній час компанія немає доходу, не виграла жодного тендеру, але у компанії є витрати. У судовому засіданні в відповідач з`ясував, що дохід ТОВ «Імперія Дистриб`юції» за 2024 рік склав 11 218 662,00 грн., прибутку не було, сальдо мінусове (близько 200 000 грн.), тобто витрат більше, ніж доходів. Тому підтвердив, що його позиція є незмінна та він готовий сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 від свого доходу, при цьому готовий залучатися до додаткових витрат щодо харчування, лікування. На даний час він зі своїх заощаджень допомагає дитині, сплачує позивачці по 5000 грн. в місяць. Щодо вимоги про утримання [PERSON] , вимогу не визнає у повному обсязі. 2.4. Представник відповідача адвокат Хомич А.М. в судовому засіданні вказав, що у відзиві відповідач в цілому не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки це є його обов`язок як батька, однак не погоджується із заявленою сумою. Але, оскільки відповідач в судовому засіданні вказав, що заперечує проти позову, тому він підтримує його позицію. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина від першого шлюбу у розмірі від його заробітку тому вважає, що стягнення твердої грошової суми в розмірі 10 000 грн. буде не справедливим по відношенню до дитини, яка народилася у першому шлюбі. Відповідач має стабільний, а не мінливий дохід, що підтверджується довідками форми ОК-5 та ОК-7, він має постійне місце роботи з 2014 року, яке не змінює, тому готовий сплачувати аліменти у частці від доходу в розмірі 1/6 частина. Окрім того, [PERSON] має на утриманні батьків, які є непрацездатними та мають інвалідність ІІ групи. Щодо наданих позивачкою договорів оренди житлового приміщення зазначив, що їх дія закінчилася і не відносяться до майна відповідача, тому це неналежні докази, що не підтверджують доводи позивачки у даній справі. Щодо вимоги про утримання [PERSON] , то в цій частині сторона відповідача повністю заперечує, оскільки позивачкою не наведено жодних належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення з [PERSON] коштів на її утримання. Щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, то просить суд прийняти рішення в інтересах дитини. 2.5. Представник Органу опіки та піклування Вербської сільської ради Мельничук С.Ю. в судовому засіданні вказав, що дана сім`я потрапила у поле зору служби у справах дітей в кінці 2024 року. Коли [PERSON] повідомила, що проживає на території Вербської територіальної громади. Дитина не була ніде зареєстрована. Він як представник органу опіки зустрівся з відповідачем на території Дубенського району і [PERSON] написав заяву, що він не проти, щоб дитина була зареєстрована за місцем проживання матері. Тому, органом опіки було підготовлено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю. Дитина проживає на даний час з матір`ю в с. Верба. Мама дитини оформила доньку в садочок, згідно характеристики дошкільного навчального закладу дитина доглянута, мама бере активну участь у житті дитини. Щодо стягнення аліментів, орган опіки та піклування підтримує максимальну суму аліментів, яку може сплатити батько, 2500 грн. це недостатня сума для забезпечення належних умов проживання та розвитку дитини. ІІІ. Фактичні обставини справи. 3.1. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (т.1 а.с.8). 3.2. Позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження умов проживання від 31.05.2024 встановлено, що за вказаною адресою з позивачкою проживає без реєстрації її малолітня донька [PERSON] . [INFO] . Стосунки в сім`ї доброзичливі, мати виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитину всім необхідним. Батько дитини за даною адресою не проживає (т.1 а.с.9,11). 3.3. Згідно довідки Вербського ЗДО №12/0118 від 28.05.2024, [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад дошкільної освіти з 18.04.2024. Дитина охайна, доглянута, мати дитини [PERSON] приводить дитину в заклад, спілкується з вихователями, цікавиться життям дитини. Батько дитини [PERSON] контакту із закладом дошкільної освіти не підтримує та не співпрацює з вихователями (т.1 а.с.10). 3.4. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] є засновником, кінцевим бенефіціарним власником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Дистриб`юції», що знаходиться за адресою вул. Академіка Філатова, 10-А офіс 3/28, м. Київ. 19.11.2024 [PERSON] є єдиним учасником ТОВ «Імперія Дистриб`юції». Згідно аналітичної довідки, вказане товариство веде господарську діяльність, виграє тендери та згідно загальнодоступної інформації з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів ТОВ «Імперія Дистриб`юції» отримує прибуток від діяльності компанії (т.1 а.с.12-19, т.2 а.с.113-123, 195-196, 229). 3.5. Також [PERSON] є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія плитки», що знаходиться за адресою Вознесенський узвіз, м. Київ (т.1 а.с.20). 3.6. Договір оренди житлового приміщення від 23.01.2024 [PERSON] вказаний орендодавцем та здає в оренду житлове приміщення в с. Крюківщина Київської області, розмір місячного платежу становить 12 000 грн., строк оренди 6 місяців, який автоматично пролонгується на строк, визначений сторонами. Проте, ці договори не підписані [PERSON] (т.1 а.с.21-24). В матеріалах справи наявні договори оренди вказаного житлового приміщення за попередні періоди, а саме від 31.07.2023, від 15.03.2023 та від 06.10.2022 (т.1 а.с.25-36). Однак, відсутні докази, що це майно належить [PERSON] .. Тому суд вказані договори визнає неналежними доказами. 3.7. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 12.07.2023 встановлено діагноз: Інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках. Стан легкий». Згідно ехокардіографічного обстеження від 15.02.2023, дитині встановлено заключення: відкрите овальне вічко ліво-правий шунт. Згідно проведених [PERSON] нейросонографій, у дитини виявлені ознаки помірного розширення лікворних шляхів. (т.1 а.с.37-35). 3.8. Згідно консультаційного висновку дитячого невролога №4957277 від 06.11.2024 [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз: G93.9-Ураження головного мозку, не уточнене. Відповідно до електронного направлення №1709-1333-3063-5267 від 06.11.2024 дитину направлено на стаціонарне лікування в порядку черги на січень 2025 року. Крім того, у дитини виявлено вади серця та шуми в серці (т.2 а.с.86-97). 3.9. Згідно наданих позивачкою до матеріалів справи квитанцій, понесені нею витрати на дитину на один місяць складають: 2819,30 грн. придбання ліків та спеціальне медичне обстеження, 640,00 грн. вартість проїзду до медичних закладів, 5950,26 грн. - харчування, 2618,75 грн. - купівля дитячого одягу, 838,80 грн. - предмети дитячої гігієни, 6935,00 грн. спожиті дитиною комунальні послуги та 720,00 грн. - послуги дитячого садочку. Орієнтовна сума витрат всього становить 20522,11 грн. (т.2 а.с.98-112). 3.10. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого №127 [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні у КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок з центром реабілітації з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки т паліативної допомоги дітям» з 03.03.2025 до 17.03.2025. Діагноз: Ураження головного мозку, не уточнене (а.с.23). 3.11. Згідно податкового повідомлення-рішення від 23.06.2023 матері відповідача [PERSON] за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 нарахований податок на нерухоме майно у розмірі 377 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно остання є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №770321 [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново (т.1 а.с.46,49, т.2 а.с.143-144). 3.12. Батько відповідача [PERSON] є власником житлового будинку, що за адресою [ADDRESS] та власником 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №776438 [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново (т.1 а.с.47-48, т.2 а.с.141-142). 3.13. На виконання ухвали Дубенського міськрайонного суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію стосовно рахунків [PERSON] , згідно якої на ім`я останнього відкрито наступні рахунки: [NUMBER] від 18.12.2018, [NUMBER] від 28.01.2022, [NUMBER] від 27.05.2021, [NUMBER] від 27.05.2021 та [NUMBER] від 21.10.2016. Згідно виписки по рахунку (картці) № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01.04.2021 по 24.09.2024 усього надходжень - 1 666 804,54 грн., витрат - 1 636 949,82 грн. Згідно виписки по картці /рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) усього надходжень 1000 грн., витрат - 1000 грн. Згідно виписки по картці /рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) усього надходжень 1885,00 грн., витрат - 1885,00 грн. Згідно виписки по картці /рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) усього надходжень 2000 грн., витрат - 2000 грн. Згідно виписки по картці /рахунку ( [NUMBER] ) усього надходжень 2 427,70 грн.. витрат 2 573,13 грн. Згідно виписки по картці /рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) усього надходжень 285 807,97 грн., витрат - 270 406,64 грн. (т.1 а.с.92-205). 3.14. Крім того, на виконання ухвали суду АТ «Укрсиббанк» надано інформацію, згідно якої [PERSON] в період з 11.04.2021 по 13.09.2024 має в банку рахунок [NUMBER] в валюті UAH, дата відкриття 11.12.2019 та надано виписку про рух коштів за період з 01.04.2021 до 13.09.2024. Стосовно активів та отриманих доходів [PERSON] за Договором про обслуговування рахунку у цінних паперах №030423-ЮОР-035336 від 03.04.2023, Ат «Укрсиббанк», як депозитарна установа, повідомляє, що рахунки в цінних паперах [PERSON] не відкривав та Договір про обслуговування рахунку у цінних паперах № [NUMBER] між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] не укладався (а.с.т.1 а.с.2015-239). 3.15. Згідно інформації, наданої АТ «Універсал банк» на виконання ухвали Дубенського міськрйонного суду, встановлено, що в АТ «Універсал Банк» обліковується банківський рахунок на ім`я фізичної особи [PERSON] [NUMBER] , а також надано виписку про рух коштів по даному рахунку за період з 01.04.2021 по 16.10.2024. В подальшому АТ «Універсал Банк» було додатково надано виписку про рух коштів по рахунку [NUMBER] за період з 26.11.2021 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2023 по 23.10.2024 (а.с.т.2 а.с.25-63, 65-79). 3.16. Згідно висновку органу опіки та піклування Вербської сільської ради від 07.10.2024, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.242-243). 3.17. Згідно Акту обстеження умов проживання від 04.10.2024, встановлено, що [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] . Мати сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, дбає про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини. Батько малолітньої дитини не проживає разом з ними (т.1 а.с.244). По місцю проживання [PERSON] зарекомендувала себе позитивно, як порядна людина та хороша мама, займається вихованням та доглядом доньки (т.1 а.с.245). 3.18. Згідно довідки Київської торгово-промислової палати №17/07-14/01 від 28.01.2022, [PERSON] працює в Київській торгово-промисловій палаті на посаді старшого юрисконсульта юридичного відділу з 14.12.2021 по даний час (т.2 а.с.14). 3.19. Згідно довідки ТзОВ «Торгова компанія «Вікінг Ойл Україна» №92 від 05.09.2024, [PERSON] працює в товаристві на посаді юрисконсульта з 02.09.2024 по теперішній час. Її дохід за період з 02.09.2024 по 30.09.2024 склав 8500 грн. (т.2 а.с.15,16). 3.20. Згідно довідки ПФУ форми ОК-7, сума доходу [PERSON] за звітний 2022 рік становить 160 542,00 грн., за звітний 2023 рік - 80 400 грн., за звітний 2024 рік - 126 527,27 грн. та за звітний 2025 рік - 20 250,00 грн. (т.3 а.с.20-21). 3.21. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.11.2019 розірвано. Має сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з актового запису про народження з порталу «Дія» (т.2 а.с.135, 145-146). 3.22. Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частина його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного судового наказу 24.06.2019 відкрито виконавче провадження АСВП [NUMBER] т.2 а.с.139,140). 3.23. Згідно довідки ПФУ форми ОК-5, дохід [PERSON] за 2022 рік становить 78600 грн., за 2023 рік - 97077,17 грн., дохід останнього за 2024 рік становить 87723,81 грн. (т. 2 а.с.136-137). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 76 СК України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Нормами ст. 91 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що не заперечується сторонами у справі. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Судом встановлено, що малолітня [PERSON] фактично проживає з матір`ю, яка належно піклується про неї, забезпечує усім необхідним для життя, відтак, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини. Враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, малолітній вік дитини, повне визнання відповідачем позовних вимог цій частині, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дитини на даний час разом з матір`ю. Разом з тим, суд наголошує, що визначення місця проживання спільної дитини сторін разом з матір`ю, не впливатиме на взаємовідносини батька із донькою, оскільки таке визначення місця проживання дитини, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. 5.2 Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, то суд при вирішенні даного спору враховує, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний допомагати утримувати її і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. Утримувати дитину до повноліття чи до 23 років за умови її навчання - це імперативний батьківський обов`язок. Однак, заявлений у позові розмір аліментів в сумі 10 000 гривень значно вищий від мінімального. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач є керівником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Імперія Дистриб`юції». Згідно довідок форми ОК-5 та ОК-7, розмір доходу відповідача зокрема у 2024 році становить 87723,81 грн. Однак, суд звертає увагу, що розмір заробітної плати відповідача залежить лише від його власної волі, оскільки він є єдиним бенефіціаром компанії, в якій працює. 5.3 Крім того, заявляючи такий розмір аліментів позивачка покликається як на звичайні потреби, які притаманні кожній дитині відповідного віку, так і на ті обставини, що дитина має певні проблеми зі здоров`ям, пов`язані із неврологією та кардіологією. До матеріалів справи позивачкою долучено квитанції, згідно яких понесені нею витрати на дитину на один місяць складають близько 20 тис. грн. Однак, суд з такими розрахунками позивачки погоджується лише частково. Зокрема, надані чеки щодо витрат на харчування містять перелік продуктів, які не притаманні для споживання дитиною, яка ще не має і трьох років, наприклад, такі як кава мелена, морква по-корейські, ковбаса, бендерики з м`ясом тощо. Також, суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи квитанції про сплату комунальних послуг у розмірі 6935,00 грн. як обґрунтування розміру для аліментів. 5.4 Щодо витрат на лікування дитини, суд зауважує, що ці витрати є додатковими, що викликані особливими обставинами, зокрема хворобою, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В цій справі подібна позовна вимога не заявлялась. 5.5 В той же час суд враховує положення ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, за змістом яких суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Донька сторін проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачці. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті. 5.6 Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі і можливість сплачувати лише 1/6 від його доходу, оскільки він отримує незначний дохід, з якого також сплачує аліменти на сина від першого шлюбу у розмірі від доходу. Спосіб стягнення аліментів - частка від доходу чи тверда грошова сума, - обирається саме одержувачем аліментів згідно чинного законодавства. Судова практика в цьому питанні також усталена: визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Такий правовий висновок міститься і в постанові КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19). 5.7. Більше того, нормами чинного законодавства визначено, що відсутність доходів не знімає з боржника обов`язки по сплаті аліментів. Відсутність у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини - такої позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц, провадження № 61-46794св18. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Наявність у відповідача інших судових стягнень в примусовому порядку також не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, необхідному для забезпечення її гармонійного розвитку. До того ж відповідач в силу свого молодого віку (має 40 років), належного стану здоров`я, оскільки протилежного в справі не доведено, має можливість працювати більше і заробляти кошти, щоб забезпечити утримання своїх дітей (як від першого, так і від другого шлюбу) в достатньому для їх гармонійному розвитку рівні. Рух коштів по його банківським рахункам свідчить, що він має витрати, які перевищують розмір заявленого ним доходу на рівні ближче до мінімального. 5.8. Також суд відхиляє доводи відповідача, що на його утриманні перебувають батьки, оскільки останній не наддав жодного доказу того, що він несе будь-які витрати щодо утримання своїх батьків - оплачує комунальні послуги, купує ліки, продукти харчування. Натомість, саме від батьків він отримав своє рухоме та нерухоме майно і місце роботи, а батьки мають власний дохід. 5.9. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб малолітньої дитини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 5000 грн. щомісячно. Цей розмір аліментів є достатньо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить гармонійний розвиток дитини, виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. 5.10. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання в порядку ч. 4 ст. 76 СК України суд зазначає наступне. [PERSON] має юридичну освіту, з грудня 2021 року, працювала на посаді старшого юрисконсульта юридичного відділу Київської торгово-промислової палати, що спростовує доводи позивачки про те, що під час спільного проживання з відповідачем вона була позбавлена можливості розвиватися професійно та свідчить про наявність у неї реальної можливості працювати за своєю освітою. Крім того, з вересня 2024 року по даний час позивачка працює в ТОВ «Торгова компанія «Вікінг Ойл Україна» на посаді юрисконсульта. У справі також відсутні належні і допустимі докази, що посада відповідача вимагала від співмешканки не працювати, залишатися вдома, займатися дитиною та створювати для відповідача необхідні для його роботи додаткові умови, внаслідок чого позивачка у свою чергу втратила кар`єрні перспективи та можливість продовжити роботу за своїм фахом після закінчення періоду спільного проживання. Вказане дає підстави для висновку, що матеріали справи не містять доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України про те, що позивачка з істотних причин не мала можливості працювати, зайняти відповідну посаду, внаслідок чого після розірвання шлюбу з відповідачем опинилася у скрутному матеріальному стані і тому має право на утримання від колишнього цивільного чоловіка. Законом не передбачено, що усі жінки, які мають малолітніх (неповнолітніх) дітей, підпадають під дію норми ч. 4 ст. 76 СК України, яка підлягає застосування в межах даного спору, з урахуванням підстав позову. З огляд на вищезазначене та проаналізувавши зміст позовної заяви, норми права, якими регулюються спірні правовідносини, зміст наданих сторонами пояснень та доказів, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивачки у розумінні ч. 4 ст. 76 СК України відсутні. 5.11. Щодо стягнення з відповідача в якості аліментів суми грошових коштів у розмірі 471 878,62 грн., які були отриманні від здачі квартири в оренду суд зазначає, що під час розгляду справи [PERSON] жодним чином не обґрунтувала зазначену вимогу та підстави для її задоволення. Посилання позивачки на застосування норм процесуального права, викладених у Постанові ВСУ від 18 лютого 2021 року у справі № 127/2011/20 у даному випадку є недоречним, оскільки висновки не релевантні. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині за безпідставністю. 5.12. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.13 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що понесені [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. підтверджуються матеріалами справи, зокрема Актом наданих послуг від 27.05.2024 (т.1 а.с.55). Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. 5.14 Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial