Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 21.01.2025 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 30.09.2006 року, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2010 року. В період шлюбу, [INFO] , у них народилася донька - [PERSON] . З самого початку подружнього життя відносини між ними не складалися через негативну поведінку відповідача, він байдуже ставився до своїх сімейних обов`язків, не допомагав у веденні спільного господарства, в наслідок чого з вересня 2009 року вони припинили спільне проживання. З часу припинення спільного проживання відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її станом здоров`я та матеріальним станом, на даний час його місце перебування не відоме, у зв`язку з цим, позивачка просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з віддаленістю її місця проживання та перебуванням на службі в ЗСУ, ВЧ [NUMBER] , свої позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся своєчасно у встановленому порядку за місцем реєстрації та на офіційному сайті суду, причини неявки не відомі, з клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надав, за місцем реєстрації відсутній. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, як органу опіки та піклування Тарас Фульмес в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення просив врахувати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої позивачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія [NUMBER] , виданим 29 травня 2008 року Новояворівською міською радою Новояворівського району Львівської області ( а.с.7). Сторони проживали в шлюбі з 30.09.2006 року, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2010 року ( а.с.8). До позовної заяви позивачка [PERSON] надала письмові докази, що свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов`язків. Так, відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 16.04.2024 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10.04.2024 року і до досягнення повноліття, заборгованість зі сплати аліментів з квітня по жовтень 2024 року становить 22450,00 гривень ( а.с.13,14). [PERSON] в даний час є ученицею 11-А класу Новояворівського закладу загальної середньої освіти І - ІІІ ступенів № 2, характеризується позитивно, мати відповідально ставиться до виховання дитини, підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи, батько контакту зі школою ніколи не підтримував, батьківські збори та позакласні заходи не відвідував, не цікавився навчальним і виховним процесом доньки, що підтверджується довідкою та характеристикою навчального закладу ( а.с. 17,18). Наведені факти свідчать про систематичне тривале невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 19 лютого 2025 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в якому зазначається, що [PERSON] на засідання комісії не з`явився, зв`язатися з ним не вдалося, оскільки його номер телефону не відомий, а за місцем реєстрації він не проживає вже довгий час, [PERSON] спілкувалася з ним останній раз в 2014 році, з того часу він дитиною не цікавився, не телефонував, не приїжджав, на дні народження та свята не вітав. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і складається із Закону України « Про охорону дитинства» від 21 червня 2001 року № 2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини приходить до висновку про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки він свідомо, впродовж тривалого часу нехтує своїми обов`язками щодо фізичного і духовного розвитку дитини, забезпечення її матеріального становища. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved