Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] , через адвоката М.М. Олексієнка (ордер, свідоцтво а.с.119, 120), звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), в якому просив суд стягнути на користь позивача: - страхове відшкодування у розмірі 36 543,56 грн; - пеню у розмірі 5 497,48 грн; - 3% річних у розмірі 631,00 грн та інфляційне збільшення боргу - 1 820,40 гр; - витрати за проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 12 000,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 12 000,00 грн та судовий збір - 1 211,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 січня 2024 року о 17:05 в м.Києві по вул. О. Довженка, буд. 1-в, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes», державний номерний знак (далі - д.н.з) [NUMBER] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року у справі № 761/3913/24 водія [PERSON] визнано винним. Станом на 17 січня 2024 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes», д.н.з [NUMBER] , була застрахована за полісом № 213949697, виданим ПрАТ «СК «Євроінс Україна», але страховиком не було здійснено повну виплату страхового відшкодування на користь позивача. Відповідно до договору, який укладався позивачем з судовим експертом Ковалем І.М., останнім складено Висновок № 043/24 від 07 березня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , становить 308 147,21 грн ( у т.ч. ПДВ на складові 36 123,49 грн), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, - 156 428,55 грн (у т.ч. ПДВ на складові 10 837,05 грн). Повідомляє, що відповідачем на підставі страхового акту № 153934/1/2024 10 травня 2024 року було сплачено страхове відшкодування у розмірі 105 837,94 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування відповідачем було здійснено на підставі звіту № 32857 від 06 лютого 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, а також висновку вартості придатних залишків № 32857/1 від 06 лютого 2024 року. На думку позивача, висновки розрахунку страхового відшкодування відповідачем є невірними, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» помилково визначило, що автомобіль є фізично знищеним, оскільки при здійсненні розрахунку вартості відновлювального ремонту не було здійснено вирахувань у зв`язку зі зношеністю запчастин та покриття. Дійсний розмір страхового відшкодування повинен складати 145 591,50 грн відповідно до замовленого позивачем висновку експерта, а тому сума страхового відшкодування відповідачем має бути доплачена у розмірі 36 543,56 грн: 145 591,50 грн вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ - 3 200,00 грн франшизи - 105 837,94 грн вже сплаченої суми страхового відшкодування. Позивач вказує, оскільки 13 лютого 2024 року подав заяву до відповідача про страхове відшкодування, то останній днем виплати страхового відшкодування є 13 травня 2024 року. Оскільки відповідач допустив прострочення виплати страхового відшкодування, то з нього за період з 14 травня 2024 року по 20 листопада 2024 року, виходячи з неплаченої суми страхового відшкодування в сумі 36 543,56 грн, підлягає стягненню пеня у розмірі 5 497,48 грн, 3% річних у розмірі 631,00 грн, інфляційне збільшення боргу - 1 820,40 грн. У позовній заяві вказується про попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат за послуги з правової (правничої) допомоги в сумі 12 000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року справу направлено до Голосіївського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю (а.с.129-130). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 24 лютого 2025 року, головуючою суддею визначено суддю Слободянюк А.В. (а.с.134). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 лютого 224 року у справі відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.135,136). Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, які відповідач отримав 11 березня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.141). Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву . На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов вступного висновку. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року у справі № 761/3913/24, встановлено, що 17 липня 2024 року о 17:05 у м. Києві по вул. О. Довженка, буд. 1, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes», д.н.з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п.10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.28, 29). Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року виправлено описку у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 761/3913/24, вказано правильну дату дорожньо-транспортної пригоди - 17 січня 2024 року замість невірної «17 липня 2024 року» (а.с.30). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки останній має право на отримання страхового відшкодування, як потерпіла особа, та наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобіля «Mercedes-Benz» 311 CDI, фургон-С, рік випуску - 2001, номер кузова [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] (а.с.21). Станом на 17 січня 2024 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes», д.н.з [NUMBER] , була застрахована за полісом № 213949697, виданим ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с.56). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-ІV, ст. 981 Цивільного Кодексу України, договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. За змістом ст.ст.12, 22 Закону України 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.28, 29 Закону України № 1961-ІV, різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України № 1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Судом встановлено, що [PERSON] 18 січня 2024 року звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням № 153934/1 про ДТП, яке сталося 17 січня 2024 року, за участю автомобіля «Mercedes», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с.67,68). 13 лютого2024 року [PERSON] подав до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву про страхове відшкодування (а.с.69,70). Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу автомобіля «Mercedes», д.н.з [NUMBER] , 18 січня 2024 року проведено його огляд. Огляд даного транспортного засобу проведено аварійним комісаром Лапчевським О.О. у присутності власника транспортного засобу - [PERSON] , яким протокол огляду підписано без зауважень (а.с.74). На замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» оцінювачем Мотрич С.Ю. ТОВ «СЗУ України Консалтинг» (сертифікат № 695/21 Фонду Державного майна України суб`єкта оціночної діяльності від 16 вересня 2021 року а.с.103) складено 06 лютого 2024 року Звіт № 32857 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Mercedes-Benz» 311 CDI, д.н.з. [NUMBER] , власник якого є [PERSON] . Оцінювач Мотрич С.Ю. має повноваження: сертифікат свідоцтво про державну реєстрацію оцінювачів, кваліфікаційне свідоцтво (а.с.104,105). Відповідно до Звіту № 32857 від 06 лютого 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 06 лютого 2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, станом на дату оцінки становить 315 342,27 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) (а.с.82-102). На підставі страхового акту № 153934/1/2024 від 10 травня 2024 року, розрахунку № 153934/1 суми страхового відшкодування від 06 лютого 2024 року, здійснено розрахунок страхового відшкодування, який становить 105 847,94 грн. Відповідно до скрін-шоту банківського застосунку [PERSON] 10 травня 2024 року сплачено страхове відшкодування в сумі 105 847,94 грн (без ПДВ) (а.с.107,108,110). Позивач, не погодившись із виплатою страхового відшкодування, який було здійснено на підставі звіту оцінювача, складеного на замовлення страховика, на підтвердження визначення вартості матеріального збитку надав суду Висновок експерта № 043/24 від 07 березня 2024 року, складений на замовлення позивача. Висновок експерта № 043/24 від 07 березня 2024 року за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складено судовим експертом Ковалем І.М., який має відповідне свідоцтво № 20-23 від 28 березня 2023 року судового експерта (а.с.55). Відповідно до вказаного висновку експерта вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz» 311 CDI, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП - 17 січня 2024 року, становить 156 428,55 грн (у тому числі ПДВ на складові - 10 837,05 грн); вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 308 147,21 грн (у тому числі ПДВ на складові - 36 132,49 грн) (а.с.33-50). Відповідно до наданого відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Звіту № 32857 від 06 лютого 2024 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Mercedes-Benz» 311 CDI, д.н.з. [NUMBER] , у розділі ідентифікаційні та технічні характеристики, на дату огляду даного транспортного засобу - 18 січня 2024 року встановлено фактичний пробіг - 406 462 км (а.с.84). Як вбачається з протоколу огляду КТЗ «Mercedes-Benz» 311 CDI, [NUMBER] , від 27 лютого 2024 року судового експерта, показники одометра зафіксовані на показаннях - 406 939 км (а.с.40). Суд не приймає до уваги наданий стороною позивача Висновок експерта № 043/24 від 07 березня 2024 року, оскільки на дату оцінки ТЗ «Mercedes-Benz» 311 CDI, [NUMBER] , даним транспортним засобом активно користувались, про що свідчить значна розбіжність між показаннями одометра (пробігу), які зафіксовані у наданим позивачем Звіті № 32857 від 06 лютого 2024 року (406 462 км) та які зафіксовано у наданому позивачем Висновку експерта № 043/24 від 07 березня 2024 року ( 406 939 км) (а.с.36). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розраховуючи розмір матеріального збитку, судовий експерт Коваль І.М. виходив з характеристики транспортного засобу ТЗ «Mercedes-Benz» 311 CDI [NUMBER] , не на дату заподіяння збитків, а на дату технічного огляду автомобіля відповідно до протоколу технічного огляду від 27 лютого 2024 року (а.с. 40). Крім того, пунктом 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, наданий позивачем Висновок експерта № 043/24 від 07 березня 2024 року, зроблений за результатами оцінки експертом Ковалем І.М. не може бути прийнято судом, оскільки відповідно до пп. 34.1 - 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, виходячи з наведених положень Закону, позивач мав право на самостійне обрання аварійного комісара, суб`єкта оціночної діяльності або експерта для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. При цьому, враховуючи, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направлено 18 січня 2024 року, ПрАТ «СК «Євроніс Україна» направило свого представника та вже 18 січня 2024 року здійснено огляд транспортного засобу позивача, оформленого протоколом, який підписано позивачем без зауважень, тому позивач не набув права на самостійне обрання суб`єкта оціночної діяльності для визначення розміру шкоди. Згідно з п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №301/1075/15-ц зазначав, якщо страхова компанія у передбачений законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то особа, якій заподіяно збитки (позивач) не набуває правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. Отже, враховуючи положення ст.34 Закону та правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що оскільки страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, то у позивача були відсутні підстави для залучення судового експерта Коваля І.М. За таких обставин, вказаний висновок експерта не може бути врахований судом як належний та допустимий доказ розміру завданої позивачу шкоди, а тому доводи позивача про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у розмірі 36 543,56 грн, не підтверджені належними та допустимими доказами. Разом з тим, наданий Звіт № 32857 від 06 лютого 2024 року, на підставі якого був проведений розрахунок страхового відшкодування, не визнавався жодним органом таким, що складений з порушеннями нормативних актів щодо оцінки майна, в судовому порядку не скасований. Його обґрунтування у суду не викликає сумніву. Зазначений звіт виконано у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. За таких обставин, суд доходить висновку, що розмір завданої шкоди був оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для перевірки розміру виплаченого відшкодування, не спростував визначеного страховиком розміру, а отже не довів, що розмір страхового відшкодування страховою компанією визначений неправильно. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на експертні послуги у сумі 12 000,00 грн, суд зазначає наступне. Суд звертає увагу позивача, що позивач міг би набути право самостійно проводити експертну оцінку пошкодженого у ДТП транспортного засобу, лише якщо б останній звернувся в межах визначеного законодавством строку до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, а страховик у свою чергу не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Оскільки позивач не набув права на самостійне обрання експерта для визначення розміру шкоди, а також оскільки, наданий позивачем Висновок експерта № 043/24 судом не було прийнято як доказ, то відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають істотне значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази окремо і в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у позові, оскільки відповідачем здійснено страхове відшкодування відповідно до приписів чинного законодавства щодо порядку його визначення. Згідно із статтею 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою позивачу у задоволенні позову, судові витрати необхідно залишити за позивачем. Враховуючи навдене та,

Outcome: dismissed