Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

05.03.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області, згідно з ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 04.02.2025 року, надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 20 000,00 (двадцять тисяч) грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до провадження, при цьому позовну заяву залишено без руху. 10 березня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Субботіної Л.В. про усунення недоліків. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Слухання справи призначено на 28.04.2025 року. Витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) довідку про доходи з Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо сум отриманих доходів громадянином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 23 квітня 2025 року представником відповідача, адвокатом Ляліним В.Ю., подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року клопотання представника відповідача задоволено: адвоката Ляліна В.Ю. допущено до участі у судових засіданнях у межах цивільної справи № 522/1600/25-Е за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». У той самий день, 23 квітня 2025 року, представник позивача, адвокат Субботіна Л.В., також подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з вимогою забезпечити проведення засідання у приміщенні за зареєстрованою адресою здійснення адвокатської діяльності м. Одеса, вул. Базарна, 45, оф. 46 . Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року в задоволенні цього клопотання відмовлено у зв`язку з неможливістю технічно забезпечити проведення відеоконференції в зазначеному приміщенні, за зареєстрованою адресою здійснення адвокатської діяльності м. Одеса, вул. Базарна, 45, оф. 46 . 23 квітня 2025 року адвокат Субботіна Л.В. повторно подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року представника позивача, адвоката Субботіну Л.В., допущено до участі у судових засіданнях у справі № 522/1600/25-Е в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon». 28 квітня 2025 року відбулося судове засідання, в якому взяли участь представники сторін. Представник позивача, адвокат Субботіна Л.В., підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити, враховуючи викладені в позовній заяві обставини та фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти по 20 000 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач не подав відзив на позовну заяву. Під час засідання представник відповідача, адвокат Лялін В.Ю., заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість суми стягнення та недоведеність обставин, викладених у позовній заяві, зокрема щодо фінансового стану відповідача та його неспроможності сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Він зазначив, що всі доходи відповідача відображені у довідці ГУ ДПС в Одеській області, отриманій на запит суду. Представник відповідача наголосив на можливості сплати аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно з фактичною заробітною платою відповідача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 09.08.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 893. Шлюб розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року у справі № 509/845/24. У період шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Проживання дітей із позивачем відповідач не заперечує. Як зазначено в позовній заяві, сторони проживають окремо, згоди щодо утримання дітей між батьками не досягнуто, а батько [PERSON] участі в їх утриманні не бере. Одним з основних прав дитини є її право на утримання, що відповідає конституційному обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та закріплено у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів і забезпечення необхідними для життя коштами. Відповідно до частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір становить розмір прожиткового мінімуму і може бути присуджений у разі достатності заробітку платника аліментів. Позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів в розмірі по 20 000,00 грн. на кожну дитину, що в сукупності становить 40 000,00 грн. на місяць. Для підтвердження фінансового стану відповідача, який би дозволяв сплачувати аліменти в такому розмірі, представник позивача звернулася з клопотанням про витребування довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи відповідача (викладеному в тексті позовної заяви). Довідку було витребувано ухвалою суду від 11 березня 2025 року та отримано 08.04.2025 року. Згідно з довідкою ГУ ДПС в Одеській області № 6675/5/15-32-55-05 від 04.04.2025 року, доходи, нарахований податок та військовий збір по [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2021 р. по 28.02.2025 р. свідчать, що він отримує заробітну плату в ПП «ФІЛ ДЕНТ» з січня 2021 року. Рівень заробітної плати дорівнює мінімальній заробітній платі, зокрема виплачена сума за листопад та грудень 2024 р., січень і лютий 2025 р. становила 6 337,50 грн. Інформація про інші доходи відсутня. Інших доказів для обґрунтування стягнення аліментів у заявленому розмірі не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів визначається відповідно до законодавства, з урахуванням заробітку платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (статі\~180,\~181 СК України). Згідно із\~статтею 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно доч.1,2 ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Приписами ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України\~суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 6 337, 50 грн. та позивачем не надано інформації, не обґрунтовано та не зазначено розміру витрат, які вона несе на утримання дітей відповідного віку, також позивачем не надано доказів для нарахування аліментів на утримання дітей відповідного віку у визначеному позивачем розмірі. Позивачем не надано жодного доказу наявності у відповідача офіційних та/або будь-яких інших доходів та не надано доказів наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток тощо. Інформації про розмір витрат, які позивач несе на утримання дітей, не надано. Розмір заробітної плати, виходячи з якої можливе стягнення аліментів на дитину, підтверджується даними згідно з довідкою ГУ ДПС в Одеській області № 6675/5/15-32-55-05 від 04.04.2025 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з Відповідача, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також встановлені фактичні обставини у справі. Станом на дату розгляду справи діти сторін, на яких проводиться стягнення, перебувають у віці від 6 до 18 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2025 рік", розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить 1598 гривень. Відповідно до\~положень ч.\~ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Заявлений у позові розмір аліментів в сумі 20 000,00 гривень на кожну дитину значно вищий від мінімального, а тому від позивача вимагається доведення не лише достатності у відповідача заробітку (доходу) для сплати такого розміру аліментів, але й наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких ним не доведено джерела походження коштів для їх оплати. Проте позивачем не доведено, що матеріальне становище вдповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 20 000,00 грн на кожного, тобто 40 000,00 грн щомісячно. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживають неповнолітні діти, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Виходячи із вище наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1598 грн. на одну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial