Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 02.04.2002 вона та відповідач [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Фитьківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за № 4. За час шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми, та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Надвірнянського районного суду від 12.12.2024 шлюбу між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні дітей не брав, тому у 2021 році вона звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання трьох дітей. На час розгляду Надвірнянським районним судом позовної заяви про стягнення аліментів вона займалася підприємницькою діяльністю, домашнім господарством, доглядала за неповнолітніми дітьми. Однак на даний час вона припинила свою підприємницьку діяльність, син [PERSON] , [INFO] , навчається у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на II курсі, денної форми навчання, а дочка [PERSON] перейшла на навчання у старші класи і навчається у 6-му класі Фитьківського ліцею. Вказані обставини свідчать про те, що з часу прийняття Надвірнянським районним судом у 2021 році рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , станом на сьогодні у неї погіршилося матеріальне становище. Враховуючи наведене, а також високий рівень інфляції в країні, аліменти, які стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON] , не забезпечують нормального та достатнього рівня життя їхньої дочки. Їй важко самостійно забезпечувати дочку всім необхідним. Відповідач офіційно працює на посаді майстер Надвірнянського професійно-технічного училища № 11, а також неофіційно у вільний від роботи час працює на пилорамі в с. Фитьків, де отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Тому на даний час вона бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021, з частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на тверду грошову суму. Також зазначає, що відповідач є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої неповнолітніньої дочки немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, достатньому для забезпечення належних умов життя неповнолітньої дитини, а саме в твердій грошовій сумі у розмірі по 5000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та\~її представник\~в cудове\~засідання не\~з`явилась,\~представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду від 12.11.2021, у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), на розмір аліментів у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн щомісяно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відмітками про вручення поштових відправлень. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 02.04.2002 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2024 (а.с. 13-14). За час шлюбу у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час вже досягли повнолітня, а також дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою, що підтверджується копією рішення суду від 12.11.2021, та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.01.2013 (а.с. 10-12). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2021 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11-12). [PERSON] , [INFO] , [INFO] досяг повноліття, що є підставою для припинення стягнення аліментів на його утримання за рішенням суду. З копії паспорта громаднянина України [NUMBER] , виданого 17.01.2015 на ім`я [PERSON] , та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради, вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] офіційно не працює, земельних ділянок та транспортних засобів не має, відомості про додаткові джерела для існування відсутні (а.с. 6-8, 15). Крім того позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 гр. загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 24.07.2004 (а.с. 16). Як вбачається з позовної заяви, позивач на даний час не взмозі самостійно забезпечувати неповнолітню дитину всім необхідним. Відповідач офіційно працює на посаді майстер Надвірнянського професійно-технічного училища № 11, а також неофіційно у вільний від роботи час працює на пилорамі в с. Фитьків, де отримує нерегулярний і мінливий дохід. Однак відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, не надає. Відповідач є особою працездатного віку. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності\~до ст.ст.\~180,\~181\~СК України,\~батьки зобов`язані\~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття,\~а за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, зокрема з частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц. За наведенного вбачається, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а не у частці від його заробітку (доходу), як визначено за попереднім рішенням суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму. Суд не бере до уваги посилання сторони позивача про те, що у позивача на утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] , який навчається у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на II курсі денної форми навчання, оскільки останній [INFO] досяг повноліття, що є підставою для припинення стягнення аліментів на його утримання за рішенням суду, та суду не надано належних доказів на підтвердження наявності у позивача законних підстав для утримання сина [PERSON] після досягнення ним повноліття. Крім того статтею ст. 199 СК України визначено право того з батьків, з ким проживає дитина, а також самої дитини, яка продовжує навчання, на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів після досягнення повноліття. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Тому з урахуванням матеріального становища позивача, відсутності доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням а також щодо незадовільного стану його здоров`я, те, що відповідач є особою працездатного віку, а також право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн щомісячно, так як такий розмір, на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, стягнення аліментів у визначеному розмірі необхідно розпочати з часу набрання даним рішенням законної сили і проводити до повноліття дитини. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позову про зміну способу стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних із наданням їй професійної правничої допомоги, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 020 від 12.02.2025, попередій (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 12.02.2025, та квитанцію про сплату грошових коштів № 006/2025 від 18.02.2025 (а.с. 18-20). Відповідно до п.п. 3.1 Договору про надання правової допомоги, за надання правової допомоги згідно п. 2.1 цього договору замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі: 500 грн консультація клієнта з приводу подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини; 1500,00 грн складання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини; 1000,00 грн 2 представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції (за одне судове засідання). З попередього (орієнтовного)\~розрахунку суми\~судових витратвбачається, що вартість наданих адвокатом послуг становить 5000,00 грн, з яких: консультація клієнта з приводу подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини 500 грн; складання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини 1500 грн; представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції 3000,00 грн. (за три судових засідання по 1000 грн за одне судове засідання). Згідно квитанції про оплату послуг, клієнтом [PERSON] 18.02.2025 оплачено винагороду адвокату Куцому О.С. в сумі 5000,00 грн. Разом з тим суд зазначає, що адвокат Куций О.С. не брав фактичної участі в судових засіданнях, оскільки розгляд справи було проведено за відсутності сторін. Тому суд, з урахуванням фактично виконаної адвокатом роботи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу, з яких: консультація клієнта з приводу подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини 500 грн; складання позовної заяви про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини 1500 грн. Висновки суду: Враховуючи наведені\~норми матеріального\~права,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~які мають\~суттєве значення\~для її\~вирішення,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог.\~При визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дітей\~суд враховує\~факт проживання\~дитини з\~матір`ю,\~вік та\~стан здоров`я\~дитини, розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, матеріальний стан та стан здоров`я позивача, яка офіційно не працює та є особою з інвалідністю 2-гої групи, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту, навчання та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема відсутність доказів щодо незадовільного стану його здоров`я та наявності в нього інших утриманців, право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково, змінити визначений судовим рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2000,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу в користь позивача, а також 1211,20 грн судового збору в дохід держави. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved