Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій після зменшення своїх вимог просив: - встановити факт належності [PERSON] на праві власності земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,03 га; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 га, які розташовані на території Лебединської МТГ Сумської області (колишньої Рябушківської сільської ради, Лебединського району, Сумської області), що належали йому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серія Р2 № 673294, Р3 № 712294, виданих 15.09.2002 Рябушківською сільською радою; - визнати за ним в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] право власності на 1/3 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,03 га та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 га, які розташовані на території Лебединської МТГ Сумської області (колишньої Рябушківської сільської ради, Лебединського району, Сумської області). Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, зокрема, на вищевказані земельні ділянки, які належали йому\~на праві\~власності.\~Однак для\~оформлення спадщини\~у нотаріуса\~та отримання\~відповідного свідоцтва\~йому необхідно\~пред`явити оригінали\~правовстановлюючих документів,\~що підтверджують\~належність нерухомого\~майна спадкодавцю,\~а саме\~державні акти\~на право\~приватної власності\~на землю\~серія Р2\~№ 673294,\~Р3\~№ 712294\~від 15.09.2002,\~які до\~цього часу\~не збереглися. Тому постало питання про звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених в позовній заяві. Представник відповідача після допиту свідків по справі заявив, що проти даного позову не заперечує. Рішення просить ухвалити у відповідності до чинного законодавства. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в ході судового розгляду своїх заперечень проти позову не висловили, вимоги позивача не оспорили. Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні кожен окремо, показали, що знали нині покійного [PERSON] , який був батьком позивача. Близько семи останніх років свого життя він мешкав разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] був похований там же де й проживав, а саме в с. Рябушки. Свідок [PERSON] показали, що є старостою Рябушківського старостинського округу та стверджує, що [PERSON] \~значився зареєстрованим\~на території\~села Рябушки, де й була зареєстрована його смерть. Заслухавши представника позивача, покази свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] , який був батьком позивача (а.с. 5, 6). Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало йому за життя, зокрема, на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,03 га; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 га, розташовані на території колишньої Рябушківської сільської\~ради,\~Лебединського району,\~Сумської області,\~що на\~даний час\~відноситься до\~території Лебединської МТГ Сумської області. Право власності [PERSON] на зазначене майно посвідчувалося державними актами на право приватної власності на землю серія Р2 № 673294, Р3 № 712294, виданими 15.09.2002 Рябушківською сільською радою, але оригінали таких актів до цього часу не збереглися, що завадило позивачеві оформити спадщину батька у нотаріуса. Листом Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с. 8) та копіями книги\~записів (реєстрації)\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю на території Рябушківської сільської ради (а.с. 9-11) підтверджено, що на ім`я [PERSON] дійсно видавалися вищевказані державні акти на земельні ділянки і такий факт з боку сторони відповідача чи інших учасників справи не оспорюється та іншими доказами в ході судового розгляду спростований не був. Тому суд вважає, що факт належності [PERSON] на праві власності спірних земельних ділянок знайшов своє підтвердження та підлягає встановленню. Щодо визнання за позивачем права власності на частку зазначеного майна, то в цій частині позовних вимог суд відзначає наступне. З відповіді Лебединської держнотконтори Сумської області та інформаційної довідки (а.с. 29, 30) встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] ,\~померлого [INFO] , не заводилася. Заповіт від його імені не посвідчувався. В той же час його спадкоємцями у першу чергу за законом є діти: [PERSON] , який заявив про своє право на 1/3 частку спадщини, а також [PERSON] та [PERSON] . При цьому судом установлено, що позивач близько останніх семи років проживав разом з батьком в [ADDRESS] до смерті останнього, що стверджується довідкою депутата Лебединської міської ради (а.с. 69) та показами [PERSON] й [PERSON] , допитаних у судовому засіданні як свідків. [PERSON] та [PERSON] мешкали окремо від спадкодавця та з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Вимоги позивача в ході судового розгляду треті особи не оспорили. Таким чином, [PERSON] у визначеному законом порядку прийняв спадщину батька [PERSON] та має на неї право, а тому суд задовольняє його вимоги й визнає за ним право власності в межах заявлених вимог, а саме право на 1/3 частину спірних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,03 га (згідно довідки Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с. 8) має площу 5,0310 га, кадастровий номер 5922988200:01:003:0623) та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 га, які розташовані на території Лебединської МТГ Сумської області (колишньої Рябушківської сільської ради, Лебединського району, Сумської області). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~вимог ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно зі\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] \~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~та визнання\~права власності\~на майно\~в порядку\~спадкування підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved