Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 19.02.2025 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Головино, Житомирського району, Житомирської області терміном в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після смерті баби залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Позивач пояснює, що при зверненні з заявою до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. щодо здійснення права на спадкування після баби [PERSON] нотаріусом [PERSON] їй роз`яснено, що у зв`язку з тим, що нею пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, вона має звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Доводить, що на момент відкриття спадщини, після смерті баби [PERSON] вона знаходилась у скрутному матеріальному становищі, що і стало перешкодою для своєчасної подачі заяви. Такі причин пропуску строку для прийняття спадщини уважає поважними. В зв`язку з цим, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою від 24.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в цивільній справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 11год. 30 хв. 24.03.2025 (а.с.22). Ухвалою від 24.03.2025 суд закрив підготовче\~провадження та\~призначив справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 29.04.2025. Сторони у судове засідання від 29.04.2025 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача\~-\~адвокат Пчелінова\~М.В.,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] \~ на\~підставі ордеру\~серії \~АМ №\~1114737\~у заяві,\~яка надійшла\~до суду\~від 24.03.2025,\~ позовні\~вимоги підтримала\~повністю та\~ просить\~їх задовольнити (а.с. 28). Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини такої неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні від 29.04.2025 відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом [INFO] в селищі міського типу Головине Черняхівський район Житомирська область померла баба позивача - [PERSON] , [INFO] , у віці 66 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого повторно 03.07.2024 Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Мінітерства юстиції (м.Київ) (а.с. 8). Родинний зв`язок між померлою [PERSON] та [PERSON] (позивач) підтверджується копією свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 31.08.1961 (а.с.10), де в графі мати зазначено « [PERSON] », копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] за яким [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11) та копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] від 12.06.1998 р.н., де в графі мати записана « [PERSON] » (а.с.9). Прізвище « [PERSON] » позивач отримала після реєстрації шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.11.1998 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується даними виписки із погосподарської книги №2 за 2010-2015 роки, виданої Головинським старостинським округом від 06.11.2024 за №200 (а.с.13). За даними вказаної виписки також зазначено, що на день скрті спадкодавця у житловому будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Відповідно до копії витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметрами запиту стосовно спадкодавця [PERSON] померлої [INFO] , інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.15,16). Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. від 31.07.2024 вих. №425/01-16, [PERSON] (позивач) стосовно здійснення права на спадкування після баби [PERSON] , повідомлено про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.14). Позивач, вказуючи на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини,\~ звернулась до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане доводить тим, що на час відкриття спадщини перебувала у скрутному матеріальному становищі. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.2\~ст.1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1\~ст.1270\~ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272\~ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20). Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до норм закріплених у ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] баба позивача, померла [INFO] . Останнім днем визначеного законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини було 24.10.2010. До нотаріуса позивач звернулась в липні 2024, тобто пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає майже чотирнядцять років. Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що вона знаходилась у скрутному матеріальному становищі, не надаючи при цьому буть яких доказів. Суд звертає увагу, що непрацездатність, похилий вік, відсутність коштів на проїзд до місця відкриття спадщини, на збір документів та подання заяви нотаріусу, тобто скрутне матеріальне становище не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане, зокрема, неодноразово резюмується Верховним Судом\~ у постановах \~ від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від\~22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18, від 26 червня 2024 у справі 686/5757/23 року та багатьох інших. Отож, посилання позивача щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд за встановлених обставин не може розцінювати як причини, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, та те, що позивач не надала беззаперечних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~є її процесуальним обов`язком, суд уважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. V. Розподіл судових витрат між сторонами У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed