Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Представник позивачів\~ [PERSON] в\~інтересах [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилався на те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира належить Позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.03.1994 Фондом комунального майна Новокаховської міської Ради народних депутатів (копія додається). Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за Позивачами у КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі за № 2372/14, про що свідчить відповідний реєстровий запис на зворотному боці свідоцтва про право власності на житло. Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира [ADDRESS] загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., розташована п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат (кімната № 1- 17,3 кв.м., кімната № 2 - 9,2 кв.м., кімната № 3 12,6 кв.м.), кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, балкону та лоджії. Право спільної сумісної власності на вказану квартиру зареєстровано у Каховському бюро технічної інвентаризації за номером 2372/14. 12.11.2024 Позивачі з метою державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на вищезазначену квартиру звернулися із відповідною заявою до Державного реєстратора речових прав Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Яни Іванової. Відповідями КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 12.11.2024 № 671 та Новокаховської міської військової адміністрації від 12.11.024 № 01/15-24/1878 (копії додаються) державного реєстратора було повідомлено, що установою (органом), якою проводилась оформлення та/або реєстрація прав власності на нерухоме майно на території Новокаховської міської ради до 1 січня 2013 року було КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», в розпорядженні та на зберіганні в якого знаходяться відповідні архівні (інвентарні) справи та книги реєстрації прав власності на нерухоме майно. При цьому на даний час КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради знаходиться на території, яка тимчасово окупована російською федерацією. Рішенням від 15.11.2024 № 76111486 державного реєстратора (копія додається) було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності Позивачів на квартиру з тих підстав, що Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Враховуючи вищенаведене, представник позивача просив визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , та складається в цілому з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, балкону та лоджії, загальною площею квартири 66,1 квадратних метрів, житловою площею квартири 39,1 квадратних метрів. Позивачі, їхній представник у підготовче судове засідання не з`явилися, останній надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно з розпорядженням (наказом) Фонду комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів від 04.03.1994 №535-к/2445, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Новокаховської міської ради народних депутатів 04.03.1994. У свідоцтві зазначено, що квартира має загальну площу 66,1 кв. м. На звороті зазначеного вище свідоцтва міститься інформація про те, що вказана у цьому документі квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності Каховським міським бюро технічної інвентаризації та записано до реєстрової книги за №2372/14. Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира [ADDRESS] загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 39,1 кв.м., розташована п`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат (кімната № 1- 17,3 кв.м., кімната № 2 - 9,2 кв.м., кімната № 3 12,6 кв.м.), кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи, балкону та лоджії. З копії відповіді Новокаховської міської військової адміністрації від 12.11.024 № 01/15-24/1878 вбачається, що установою (органом), якою проводилась оформлення та/або реєстрація прав власності на нерухоме майно на території Новокаховської міської ради до 01 січня 2013 року було КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», в розпорядженні та на зберіганні в якого знаходяться відповідні архівні (інвентарні) справи та книги реєстрації прав власності на нерухоме майно. До того ж, архівні (інвентарні) справи та книги реєстрації прав власності на нерухоме майно КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» не передавались до органів місцевого самоврядування Новокаховської ОТГ. Рішенням від 15.11.2024 № 76111486 державного реєстратора було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності Позивачів на квартиру з тих підстав, що Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У цій справі позивачі були вимушені звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ними права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з березня 1994 року, коли позивачі набули право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав. Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачами на спірне майно у зв`язку з місцезнаходженням КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» на тимчасово окупованій території, а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачами, створили ситуацію, при якій позивачі не можуть реалізовувати свої правомочності як власники майна. В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися. Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за позивачем, а не за іншою особою. У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. У справі за позовом представника позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою. При цьому у позивачів наявне свідоцтво про право власності майна, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачам беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивачі посилаються як на підставу свого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved