Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 03.03.2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-договором про надання кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та позивач 11.02.2021 року уклали заяву-договір №1338813-507 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум», у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 76 179,00 грн на строк 48 місяців зі сплатою проценти за користування кредитом: 0,01 % річних та комісії за обслуговування кредиту 2,5 % щомісячно. Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконує, у зв`язку із чим за ним станом на 24.02.2025 року перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом у загальній сумі 96 371,93грн, з яких: 49 255,05 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4,88 грн - заборгованість за відсотками, 47 112,00 грн заборгованість за комісією, яку і просить стягнути позивач та судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача адвокат Тихонюк Т.Б. до суду надіслала відзив на позовну заяву, у якому вважає вказаний позов незаконним та необґрунтованим, що є підставою для часткової відмови в його задоволенні. Окрім цього просила поновити строк на подання відзиву, у зв`язку із тим, що позивач позовну заяву з додатками не отримувала, а представник позивача ознайомилась із матеріалами справи лише 17.04.2025 року. Представник позивача скористалась правом на подання відповіді на відзив, в якому вказала, що твердження представника відповідача про неотримання копії позовної заяви, спростовується наявними доказами у справі, а саме даними трекінгу відстеження поштових відправлень з сайту «Укрпошта», згідно якого позивач отримала позовну заяву 14.03.2025 року. Щодо неправомірного нарахування комісії вказала, що підписанням та поданням заяви-договору, позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування», а отже належним чином був повідомлений банком про умови кредитування, зокрема, сплату банку щомісячної комісії за управління кредитом, та погодився з ними. Отже, щомісячна комісія за обслуговування кредиту передбачена кредитним договором, який підписано сторонами. Також просила звернути увагу на ступінь вини відповідачки у виникненні спору, оскільки дана заборгованість виникла в результаті систематичного невиконання позивачем умов договору. У підсумку представник позивача просила відмовити у поновленні пропущеного строку на надання відзиву на позовну заяву та врахувати викладені у відповіді на відзив доводи під час винесення рішення і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.01.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 28.04.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву відмовлено. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 11.02.2021 року сторонами АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір про надання кредиту №1338813-507, у відповідності до умов якого відповідач отримала споживчий кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника у загальній сумі 76 179 грн, що складається з суми кредиту 10 000 грн на власні потреби та 66 179 грн на рефінансування заборгованості в іншій фінансовій установі на погашення заборгованості в АТ «ПУМБ», строком на 48 місяці, де розмір процентної ставки - 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредиту- 2,5% щомісячно (а.с.6). Позичальник погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів (додаток №1) до заяви-договору (п.3 договору). Заява договір №1338813-507 підписана 11.02.2021 власноручними підписами сторін. Сторонами у договорі було погоджено графік платежів у платіжні періоди з 11.02.2021 року по 10.02.2025 року (а.с.6зв.-7зв.). В паспорті споживчого кредиту, який підписаний власноручним підписом відповідача, теж міститься детальна інформація щодо укладення договору, зокрема інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування (тип кредиту кредит, сума кредиту 76 179 грн, строк кредитування 48 місяців, мета кредиту- рефінансування діючих кредитів), інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (процентна ставка фіксована - 0,01% річних, реальна річна процентна ставка 57,18%,\~ орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк кредитування 167 609,57 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,5%), порядок повернення кредиту, додаткова інформація (а.с.8). У підтвердження видачі кредиту позивачем відповідачу, в матеріалах справи міститься платіжна інструкція №687741614 від 11.02.2021 року про перерахування [PERSON] 76 179 грн в порядку надання кредиту за договором №1338813-507 від 11.02.2021 року (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості за заявою-кредитом №1338813-507 від 11.02.2021 року, укладеною з позичальником [PERSON] , така станом на 24.02.2025 року становить: за тілом кредиту 49 255,05 грн, за відсотками 4,88 грн, по комісії 47 112 грн, а в загальному розмірі 96\~371, 93 грн. Сума сплаченої комісії в загальному розмірі становить 23 353,76 грн, сума сплачених відсотків за кредитом 12,29 грн, 26 923,95 грн сума сплаченого тіла кредиту. (а.с.10-12). У виписці АТ «Таскомбанк» за договором №1338813-507, міститься інформація за операціями з нарахування відсотків за кредитним договором, погашення заборгованості за кредитом, перенесення на прострочену заборгованість за кредитом, погашення заборгованості за комісією тощо (а.с.13-49). 31.10.2024 року АТ «Таскомбанк» звертався до [PERSON] із письмовою вимогою-повідомленням про дострокове повне повернення кредиту за кредитним договором, строк якого до 11.02.2025 року (а.с.50). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також, згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1\~ст. 612 ЦК України\~визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 статті\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Згідно з\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, частиною 1\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Зі змісту вказаної норми убачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи. Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України "Про споживче кредитування". VІ. Висновки суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на слідуюче. Судом встановлено, що сторони шляхом підписання заяви-договору про надання споживчого кредиту №№1338813-507 від 11.02.2021 року обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5%, що становить 1904,48 грн щомісячно. Відповідач отримала кредит, в подальшому розпорядилася даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, кредитні кошти не повернула. Щодо включення банком до розміру заборгованості комісії за обслуговування кредиту, передбачену договором, суд зазначає наступне. Пунктом 1.4 договору встановлена комісія за обслуговування кредиту. При цьому зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Відтак, в задоволенні вимоги позивача про стягнення заборгованості по комісії за кредитним договором від 17.02.2021 № №1338813-507 на суму - 47\~112 грн слід відмовити, оскільки підстав для нарахування та стягнення комісії не доведено, а суму 23 353,76 грн, сплачену відповідачем в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту, необхідно зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту, заборгованість по якому буде становити 25 901,29 грн (49\~255,05-23 353,76). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 17.02.2021 № №1338813-507 станом на 24.02.2025 в розмірі 25 906,17 грн (49\~255,05-23 353,76), з яких: 25 901,29 грн\~- заборгованість за тілом кредиту та 4,88 грн - заборгованість за процентами. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, \~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 651,18 грн. На підставі ст.ст.549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial