Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

У квітні 2025 року заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, в якій просила встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , який мав місце [INFO] в м. Сімферополь АР Крим. Заяву мотивує тим, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України; неможливо також отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Про смерть батька їй стало відомо від її діда, який передав свідоцтво про смерть [PERSON] . У зв`язку з оформленням спадщини звернулась до державного нотаріуса Старосинявської нотаріальної контори Гоменюк О.О., однак отримала відповідь щодо необхідністі встановити факт смерті померлого на окупованій території та одержати свідоцтво про смерть у відповідній державній установі України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 16 квітня 2025 року надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить задовольнити (арк.спр.28-31). Заінтересована особа Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не забезпечила явку в судове засідання представника, про час та місце розгляду справи повідомлена. 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження (арк.спр.21). 10 квітня 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку з відпусткою судді. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Даними свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області 21 вересня 2010 року, підтверджується, що батьком заявника є [PERSON] (арк.спр.6). Шлюб між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за №37 від 17 червня 2010 року, що підтверджено Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (арк.спр.12). У власності батька заявника [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] , що підтверджено технічним паспортом (арк.спр.13-14), договором купівлі-продажу від 02 жовтня 2008 року (арк.спр.15), витягом про реєстрацію права власності №21844626 від 11 лютого 2009 року (арк.спр.16). Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] у м. Сімферополь АР Крим, про що достеменно відомо заявнику та свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана 13 грудня 2024 року 99100007 Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (арк.спр.9). Таке свідоцтво не є офіційним документом, відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~воно є недійсними і не створює правових наслідків, однак послідовно підтверджує у своїй сукупності з іншими доказами факт, дату та місце смерті вище зазначеної особи. Заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт його смерті, що підтверджено листом нотаріуса від 01 квітня 2025 року (арк.спр.17). До правовідносин, що виникли, суд застосовує такі норми права. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317\~ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із статтею 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування в контексті статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено, востаннє з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Контитуцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Також суд бере до уваги ті обставини, що можливість збору доказів смерті особи на окупованій території є обмеженою, а неможливість отримати у м. Сімферополь АР Крим документи за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я України для реєстрації факту смерті виникла в зв`язку з розташуванням цього міста на тимчасово окупованій території, де тимчасово не видаються документи за формою, визначеною компетентними органами України. З огляду на встановлені обставини справи, досліджені у судовому засіданні письмові докази, які є цілком узгодженими та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту смерті батька [PERSON] .. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для подальшого оформлення спадщини. Окрім того, заінтересованою особою по справі не заперечуються факт, який підлягає встановленню в судовому засіданні. Відповідно до вимог пункту 8 частини першої статті 430, статті 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved