Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом через систему «Електронний суд» до відповідача [PERSON] , у якому просило: - стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 2655885303 від 21.02.2022 станом на 14.01.2025 у розмірі 59910,02 грн., з яких: 37688,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,80 грн. заборгованість по річним процентам; 22215,22 грн. заборгованість по щомісячним процентам; - стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Крім того, позивач у позові просив розглядати справу за відсутністю представника позивача, та зазначив про не заперечення проти заочного розгляду справи. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2655885303 та надано грошові кошти у сумі 37688,00 грн. на строк 24 місяці з річним процентом 0,01 % від суми боргу та щомісячним процентом 3,00 % від суми кредиту. 22.02.2022 між АТ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого АТ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстру прав вимог. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до Договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021, АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 59910,02 грн., з яких: 37688,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,80 грн. заборгованість по річним процентам; 22215,22 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Зазначив, що усупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Ухвалою від 17.03.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцезнаходженням та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 18.03.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, до початку розгляду справи звернулася до суду із заявою, яка зареєстрована у суді 22.04.2025 за вх. № 2435/25, в якій зазначила, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором визнає у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. 20.01.2021 між АТ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір (індивідуальна частина) № 2655885303, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 37688,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видана на 24 місяці. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. (а.с. 104-106). Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~банк виконав\~зобов`язання,\~надавши відповідачу\~кредит.При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати визначених сторонами у договорі процентів. Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2655885303 від 21.02.2022, встановлено, що позичальник (відповідач) ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість за кредитним договором № 2655885303 станом на 14.01.2025 складає 59910,02 грн., з яких: 37688,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,80 грн. заборгованість по річним процентам; 22215,22 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Заперечення щодо зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором від відповідача до суду не надходили (а.с. 103). 01.09.2021 між АТ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 за умовами якого АТ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги (а.с. 111-114). Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 2655885303, що був укладений між первісним кредитором АТ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Положення ст. 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначають змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладених, встановлених судом на підставі доказів наданих сторонами обставин справи та наведених положень чинного законодавства, враховуючи, що відповідачем належним чином у повній мірі не виконано зобов`язання за кредитним договором № 2655885303 від 21.02.2022, укладеним з АТ «ФК «ЦФР», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 є АТ «ТАСКОМБАНК», у наслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 59910,02 грн., з яких: 37688,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,80 грн. заборгованість по річним процентам; 22215,22 грн. заборгованість по щомісячним процентам, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів юридичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, якими, зокрема передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на підставі чого, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі і такий позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2422,40 грн., слід частково стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 1211,20 грн., а частину (50%) у розмірі 1211,20 грн. повернення позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved