Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У грудні 2024 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись. Проте відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 складає 144 337,03коп., з яких: заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 50 319, 02 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 3 874,56 грн., 3% річних у розмірі 1 133, 21грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 38,38 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 430,84 грн., 3 % річних у розмірі 173,27грн., пеня у розмірі 75,34 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 46 041, 31 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 3 208,70 грн., 3 % річних у розмірі 907, 69 грн., пені у розмірі 777, 49 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 8 528,82 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 120,80 грн., 3% річних у розмірі 328, 12 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 470, 00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 884, 19 грн., 3% річних у розмірі 551,08 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 39,9 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 434, 32 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго». Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Проте відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 складає 144 337,03 коп., з яких: заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 50 319, 02 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 3 874,56 грн., 3% річних у розмірі 1 133, 21грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 38,38 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 430,84 грн., 3 % річних у розмірі 173,27грн., пеня у розмірі 75,34 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 46 041, 31 грн.,інфляційної складової боргу у розмірі 3 208,70 грн., 3 % річних у розмірі 907, 69 грн., пені у розмірі 777, 49 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 8 528,82 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 120,80 грн., 3% річних у розмірі 328, 12 грн.; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 470, 00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 1 884, 19 грн., 3% річних у розмірі 551,08 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 39,9 грн.; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 434, 32 грн. На заборгованість з оплати перелічених послуг позивач нарахував 3% річних та інфляційне збільшення боргу. Так, відповідно до ч2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних та інфляційного збільшення боргу здійснено позивачем вірно та не спростовано відповідачем. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 27222 від 18.12.2024 про сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Щодо стягнення витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до квитанції від 07 листопада 2024 року позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 43,00 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідачів на його користь витрат пов`язаних з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав у сумі 43,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки зазначені витрати не охоплюються поняттям комунальних послуг та не є судовими витратами. На підставі викладеного та

Outcome: partial