Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

17 грудня 2024 року до Бережанського районного суду Тернопільської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , до [PERSON] про стягнення коштів за розпискою. У позовній заяві позивач вказав, що 31.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у [PERSON] у готівковій формі 106800,00 євро, які зобов`язався повернути до 06.06.2023 року, у разі недотримання зобов`язання [PERSON] зобов`язався виплачувати пеню в розмірі 500 (п`ятсот) євро за кожен день простроченої виплати, - на підтвердження виконання умов договору відповідач видав позивачу розписку. [PERSON] 29.06.2023 року повернув частину грошей, про що в розписці вчинено відповідний запис. Оскільки [PERSON] не виконав своїх зобов`язань повернути борг за договором позики у встановлений строк, позивач вимагає стягнути з відповідача 53999,00 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять євро нуль євроцентів) заборгованості та 242500,00 (двісті сорок дві тисячі п`ятсот євро нуль євроцентів) пені, - що станом на 05.12.2024 року становить 12957006,30 дванадцять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч шість гривень тридцять копійок). В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача 11 квітня 2025 року подав до суду клопотання, відповідно до яких просить справу слухати без участі сторони позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 18 грудня 2024 року суд звернувся з запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 02 січня 2025 року провадження по вказаній справі відкрито, підготовче засідання по справі призначено на 11 год. 00 хв. 30 січня 2025 року з викликом сторін. Ухвалою від 30 січня 2025 року розгляд справи відкладено на 16 год. 00 хв. 18 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача, відомості про належне повідомлення якого про день, час та місце розгляду справи відсутні. 18 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 год. 30 хв. 10 березня 2025 року у приміщенні суду. 10 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 02 квітня 2025 року у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача. 02 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 25 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача та неповідомленням позивачем про те, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Внаслідок дослідження письмових доказів по справі судом встановлено такі фактичні обставини. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було встановлено такі факти: 1) 31 травня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] одержав в позику від [PERSON] 106800 (сто шість тисяч вісімсот євро), які зобов`язався повернути в повному обсязі до 06 червня 2023 року, у разі недотримання цього зобов`язання [PERSON] виплачуватиме пеню в розмірі 500 (п`ятсот євро) за кожен день простроченої виплати. Сплата відсотків за користування позикою не передбачена. Вказане підтверджується розпискою доданою до матеріалів справи. 2) 29 червня 2023 року на виконання договору позики [PERSON] повернув [PERSON] частину отриманої позики в розмірі 52801 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот одне євро). Вказане підтверджується записом, що міститься на звороті розписки, доданої до матеріалів справи. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача неповернутої частини позики, суд керується таким. Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Ст.\~1046\~ЦК України\~встановлено,\~що за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч.1. ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 527 Цивільного кодексу України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. З досліджених доказів випливає, що відповідач отримав від позивача 31 травня 2023 року 106800 (сто шість тисяч вісімсот євро), однак у встановлений строк позику не повернув і лише після настання строку виконання зобов`язання повернув частину позики в розмірі 52801 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот одне євро), у зв`язку з чим розмір неповернутої позики становить 53999,00 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять євро нуль євроцентів) (106800-52801=53999). 25 квітня 2025 року згідно з курсами валют, встановленими Національним Банком України: 1 євро рівне 47,4171 гривень, - виходячи з вказаного, розмір неповернутої [PERSON] позики еквівалентний 2560475,98 грн. (два мільйони п`ятсот шістдесят тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень дев`яносто вісім копійок) (53999х 47,4171 = 2560475,98). Враховуючи все вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] обов`язок по поверненню позики в повному обсязі не виконано, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача неповернутої частини позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача пені, суд керується таким. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. П.3\~ч.1\~ст.\~611\~ЦК України\~встановлено,\~що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до\~п.\~18\~прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки, позичальником [PERSON] було прострочено виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого останньому [PERSON] позикодавцем було надано позику в розмірі 106800\~(сто\~шість тисяч\~вісімсот євро),\~таке прострочення\~зі сторони\~ [PERSON] триває\~у період дії в Україні воєнного стану, [PERSON] в силу п.\~18\~прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України підлягає звільненню від обов`язку сплати на користь позикодавця ( [PERSON] ) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Виходячи з наведеного позовна вимога про стягнення з відповідача пені не може бути задоволена. Так позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у справах № 910/8349/22 від 06 вересня 2023 р., № 910/10901/23 від 12 червня 2024 р. та № 709/1320/21 від 14 серпня 2023 р. Враховуючи все вище наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неповернуту частину позики в розмірі 53999,00 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять євро нуль євроцентів), в решті позову слід відмовити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial