Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр Альянс» (надалі за текстом - відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2) про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач вказує, що 30.06.2021 року між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір страхування наземного транспорту №026/19-Т/Ц10-DNHOUA-1365-21 згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 18.09.2021 року в м. Київ по вул. Антоновича, сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Nissan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 2. ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України, водієм автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] відповідачем 2, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/24508/21 від 23.11.2021 року. У зв`язку з названою подією, згідно Звіту № 23080 від 04.10.2021 року, наданого СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» вартість відновлювального ремонту на ТЗ «Volkswagen Crafter» д.н.з. [NUMBER] склала - 78 488,26 грн. Проте згідно Рахунку № 2122618 від 27.09.2021 року наданий ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] склала - 81 285,86 грн. З огляду на викладене і відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля в розмірі 81 285,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №58545606 від 11.10.2021 року. Позивач зазначає, що оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідачем 1 (Поліс № ЕР 202615007) франшиза 2 500 грн., позивач має право зворотної вимоги до відповідача 1. Відповідач 1 здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 54 503,60. Таким чином, невідшкодованою залишається частина збитку, в розмірі 23 984,66 грн. (78 488,26 грн. - 54 503,60 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача 1. Враховуючи, що загальна сума збитку завдана автомобілю марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] складає - 81 285,86 грн., а вартість матеріального збитку згідно Звіту № 23080 від 04.10.2021 року, наданого СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» складає 78 488,26 грн., то різниця, яка підлягає стягнення з відповідача 2 складає - 2 797,60 грн. Отже, відповідач 2 повинен сплатити кошти позивачу в розмірі - 2 797,60 грн. З огляду на вищенаведене, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. В позовній заяві представник позивача просив про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Враховуючи викладене, та вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу, що не з`явились, та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 30.06.2021 року між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір страхування наземного транспорту №026/19-Т/Ц10-DNHOUA-1365-21, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 18.09.2021 року в м. Київ по вул. Антоновича, сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Nissan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 2. Як встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/24508/21 від 23.11.2021 р. ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України, водієм автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] відповідачем 2. Згідно Звіту № 23080 від 04.10.2021 року, наданого СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» вартість відновлювального ремонту на ТЗ «Volkswagen Crafter» д.н.з. [NUMBER] склала - 78 488,26 грн. Проте згідно Рахунку № 2122618 від 27.09.2021 року наданий ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] склала - 81 285,86 грн. Відповідач 1 здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 54 503,60грн. (підтверджується платіжним дорученням № 40333355 від 22.08.2024 року). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою. Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність(наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, то вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі №648/4308/16-ц. На підставі ст. 1194 ЦКУ особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до умов договору страхування та ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з відповідача 1 підлягає стягнення в розмірі 23 984,66 грн. (78 488,26 грн. - 54 503,60 грн.) (згідно Звіту №23080 від 04.10.2021 року, наданого СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП»). Таким чином, невідшкодованою залишається частина збитку в розмірі - 23 984,66 грн., яка підлягає стягненню з відповідача 1. Враховуючи, що загальна сума збитку завдана автомобілю «Nissan», д.н.з. [NUMBER] складає - 81 285,86 грн., а вартість матеріального збитку згідно Звіту № 23080 від 04.10.2021 року, наданого СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» складає 78 488,26 грн., то різниця, яка підлягає стягнення з відповідача 2 складає - 2 797,60 грн.. За таких обставин, враховуючи вище наведені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved