Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивачі звернулися до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просили достроково розірвати договір оренди землі від 26.03.2021, укладений між ними та відповідачем щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4232 га, яка знаходиться за межами села Кузничі Городнянської міської ради Чернігівської області з кадастровим номером 7421485300:03:000:3488, та припинити речове право на вищевказану земельну ділянку, а саме право оренди земельної ділянки ТОВ «Агро-День», номер запису про інше речове право 41259995. Ухвалою судді від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Позивачі у судовому засіданні підтримали вимоги позову, пояснивши, що від дня укладення договору оренди відповідач орендну плату не сплачує, тому вони мають законне право захистити свій приватний інтерес, розірвавши договір оренди, здати належну їм на праві власності земельну ділянку (по 1/2 частині) іншому орендарю, оскільки попередній орендар систематично свої обов`язки не виконує. Позивачі подали довідки із податкової інспекції про їх доходи, де відображено дохід від оренди інших земельних ділянок від інших орендарів. Відповідачу документи по справі та виклик в суд направлялись за адресою реєстрації юридичної особи. Причини не вручення суду не повідомлені. Представник відповідача до суду двічі не з`явився. Згідно п. 1 ч.3ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (ч.8ст. 128 ЦПК України). Відповідно дост.280 ЦПК Українисуд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за правилами, визначеними у статті 128 ЦПК України, для участі у розгляді справи його представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивачі не заперечують проти такого вирішення справи і в судовому засіданні надали згоду на заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що орендодавці (позивачі) та орендар ТОВ «АГРО-ДЕНЬ» уклали договір оренди землі від 26.03.2021 щодо \~земельної ділянки\~загальною площею\~3,4232\~га (рілля)\~із кадастровим\~номером 7421485300:03:000:3488\~(орендодавцям\~належить кожному\~по 1/2\~частці такої\~ділянки). Така земельна ділянка є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться за межами села Кузничі, Городнянської міської ради Чернігівської області. Строк дії договору визначили 15 років та узгодили, що орендна плата сплачується орендарем у розмірі 6 % нормативної грошової оцінки землі до 31 грудня поточного рок. Із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15) вбачається, що речове право - право оренди відповідача зареєстровано в реєстрі, номер запису 41259995. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та25 Закону України «Про оренду землі». Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (даліЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першоїстатті 141 ЗК Українивизначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зістаттею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ „АГРО-ДЕНЬ» не довело у встановленому законом порядку сплату у строки і розмірах орендної плати за 2021-2024 роки і твердження позивачів не спростувало. Позивачі надали суду довідки-відмості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, перерахованого податку та військового збору за 2021,2022,2023,2024 роки (а.с.33-41), з яких вбачається, що за ці роки орендар перерахував позивачам по 8,98 грн кожній у 2021 році, тож вже у 2021 році орендну плату сплатив неповністю, а у подальші роки повністю самоусунувся від обов`язку сплатити орендну плату і у 2022, 2023,2024 році орендну плату не нараховував, хоча являвся згідно чинного законодавства податковим агентом. Позивачі у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати виявили бажання розірвати в односторонньому порядку укладений із відповідачем спірний договір оренди землі, звернулися із відповідною вимогою і така вимога відповідає чинному законодавству. Суд прийняв до уваги той факт, що згідно з Указом Президента України № 64/2022від 24 лютого 2022 року на всій території України було введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час виникнення позову, у тому числі, триває на час розгляду цього провадження. Торгово-промислова палата України підтвердила, що військова агресія Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану із 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання яких/якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди і виконання відповідно яких/якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Водночас, зміст статті 617 ЦКУ свідчить про те, що особа звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку його виконання. Тобто настання форс-мажорних обставин звільняє особу виключно від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, що встановлена договором оренди чи законом, якщо таке порушення сталося внаслідок непереборної сили. У свою чергу, звільнення від відповідальності не означає звільнення від виконання зобов`язання. Тобто у правовідносинах, що склалися між сторонами можемо говорити, що форс-мажорні обставини можуть поширюватися на дію п.13.1 Договору від 26.03.2021. Щодо неоплати договору оренди взагалі, тут говорити про форс-мажор неприпустимо. 31.12.2021 такі обставини ще не існували, а 31.12.2022 вже значно послабилися внаслідок звільнення [PERSON] , у 2023 та 2024 році виконання обов`язків залежало від волевиявлення відповідача. Причинно-наслідковий зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання та обставинами непереборної сили не доведений відповідачем. У контексті статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини позивачі мають право мирно володіти своїм майном та мати прибуток від такого майна. Використання власності не може завдавати шкоди правам власника та погіршувати природні якості землі. Тому внаслідок систематичної несплати орендної плати протягом тривалого часу відповідачем, позивачі законно обрали способом захисту своїх прав дострокове розірвання договору оренди для подальшого вибору орендаря, який спроможний забезпечити господарювання в умовах сучасної України, чи для зайняття самостійним обробітком землі з метою отримання доходу. Отже,суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору оренди земельної ділянки у зв`язку із систематичним порушенням умов договору відповідачем, зокрема, через несплату орендної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved