Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог. Стислий виклад позиції заявника та учасників справи [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт смерті батька , громадянина України [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження: с. Боркі, Шумського району , Тернопільської області , дата смерті: [INFO] , місце смерті: м.Каховка, Каховського району,Херсонської області. Заявник позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті батька [PERSON] , оскільки документи на підтвердження цих обставин видані на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2025 року відкрито окреме провадження у вказаній справі. Пояснення учасників справи. В судове засідання заявник не з`явилася, надала свої повноваження представнику , який подав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився,ніяких заяв не подавав, про розгляд справи повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247\~ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 5 ч. 2ст. 293\~ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Копія лікарського свідоцтва про смерть серія 7400000000 №212500045 виданого 21.02.2025 року Каховською центральною районною лікарнею, та копія довідки про смерть № С-00904, видана 15 березня 2025 року Генічеським районним відділом запису актів цивільного стану Управління ЗАЦС Херсонської обалсті , є юридично - недійсними, жодних правових наслідків на території України не створюють, але вказують на юридичний факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Боркі , Шумського району , Тернопільської області , який помер [INFO] у м.Каховка, Каховського району, Херсонської області, що на тимчасово окупованій території України. На сьогоднішній час лікарське свідоцтво про смерть, видане лікувальним закладом на тимчасово окупованій території, не є підставою для реєстрації смерті на території України. Оцінюючи довідку про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком виникнення та зміну багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі - Наказ №75). Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4ст. 273 ЦПКі полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35ЦПК. Згідно ізст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п.1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затвердженанаказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затвердженанаказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25жовтня 2006 року за№1150/13024 (далі-фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть Відповідно до ст. 317 ППК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Крім того,Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VІІвизначено\~особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеногоЗаконубудь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ),виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 3статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищенаведене, єдиною підставою для державної реєстрації народження та смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту народження або смерті. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт того, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Боркі , Шумського району , Тернопільської області , помер [INFO] у м.Каховка, Каховського району, Херсонської області, Україна., є очевидним та обґрунтованим. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. На підставі викладеного,

Outcome: approved