Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Схід-Захід» (далі - ТзДВ СК «Схід-Захід»), в особі керівника Борисова О.О. (а.с.29), звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути на користь позивача 15 583,61 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору. Позовну заяву обґрунтовує тим, що між позивачем та Приватним акціонерним товариством (далі - ПрАТ) «ВФ Україна» 01 травня 2021 року було укладено Договір комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № ТР/DZ-21-504160, згідно з яким ТзДВ СК «Схід-Захід» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованих транспортних засобів, зазначених у додатку №1 до договору страхування, їх окремих складових чи додаткового обладнання при настанні страхового випадку. 13 червня 2022 року о 17:40 у м. Києві на Одеській площі сталася ДТП за участю автомобілів марки «Renault Logan», державний номерний знак (далі - д.н.з.) [NUMBER] , який належить ПрАТ «ВФ Україна», під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] (на даний час - [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної ДТП застрахованому позивачем транспортному засобу марки «Renault Logan», далі д.н.з. [NUMBER] , було спричинено механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2022 року (справа № 752/7816/22) у ДТП водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За заявою страхувальника було складено страховий акт, на підставі якого ТзДВ СК «Схід-Захід» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 55 732,60 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка на правомірних підставах керувала автомобілем марки «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована АТ СГ «ТАС» за полісом № 206481384 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Листом № 73 від 02 серпня 2022 року позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» про виплату страхового відшкодування у розмірі 55 732,60 грн. 24 жовтня 2022 року на рахунок позивача від АТ СГ «ТАС» надійшло страхове відшкодування в розмірі 41 148, 99 грн, не відшкодованою залишилась сума 15 583,61 грн. Станом на день подачі позову відповідач повинен сплатити позивачу залишок невідшкодованої суми в розмірі 15 583,61 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути вказану суму та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання № 121382732 від 25 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» не значиться (а.с.36). 11 січня 2025 року судом розміщено текст оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про розгляд даної справи (а.с.50). Суд також направляв відповідачу копії ухвали про відкриття провадження, позову з додатками на останню відому адресу відповідача, яка вказана у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2022 року, справа № 752/7816/22: [ADDRESS] . Поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 51). З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, 01 травня 2021 року між ТзДВ СК «Схід-Захід» та ПрАТ «ВФ Україна» було укладено Договір комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №ТР/DZ-21-504160, згідно з яким ТзДВ СК «Схід-Захід» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованих транспортних засобів, зазначених в додатку №1 до договору страхування, їх окремих складових чи додаткового обладнання при настанні страхового випадку (а.с.3-9). Відповідно до додатку № 1 до договору застрахованим, серед інших, є транспортний засіб «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] (п.64 а.с.11-12). Згідно п. 2.2 договору строк його дії визначено з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року включно. Додатковою угодою № 4 до Договору комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів від 01 травня 2022 року № ТР/DZ-21-504160, згідно з п. 1 додаткової угоди строк дії договору узгоджено з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2023 року включно (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником ТЗ «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , є ПрАТ «ВФ Україна» (а.с.20). Судом у форматі повного доступу досліджено в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 липня 2022 року (справа № 752/7816/22). Даною постановою суду встановлено, що 13 червня 2022 року о 17:40 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] в м.Києві по Одеській площі, проявив не уважність, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями водій [PERSON] порушив п.п.2.3 б, 13.1 ПДР України, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водія [PERSON] судом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення (а.с.51,52). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. На підставі заяви-повідомлення від 13 червня 2022 року, рахунку ТОВ «Лайф Авто» № 45 від 14 червня 202 року, страхового акту № ТР/00/22199 від 22 червня 2022 року, платіжним дорученням № 33 від 01 липня 2022 року ТзДВ СК «Схід-Захід» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт «Renault», [NUMBER] , на рахунок ТОВ «Лайф Авто» в сумі 55 732,60 грн (а.с.13-19). Частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Станом на момент укладення договору про добровільне страхування та настання події, що має ознаки страхового випадку, відносини у сфері страхування були врегульовані Законом України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що право вимоги, яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статтею 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами статті 1191 ЦК України. З наведеного слідує, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора, до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування відповідно до Договору комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №ТР/DZ-21-504160 від 01 травня 2021 року, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Almera» д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП була застрахована за полісом № 206481384 АТ СГ «ТАС», яке взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП (а.с. 43). Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування № 73 від 02 серпня 2022 року ТзДВ СК «Схід-Захід» звернулось до ПрАТ СГ «ТАС», в якому вказано, що внаслідок ДТП, яке сталося 13 червня 2022 року з вини водія транспортного засобу «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на дату ДТП була застрахована за полісом № 206481384 в ПрАТ СГ «ТАС». ТзДВ СК «Схід-Захід» повідомило, що на підставі страхового акту № ТР/00/22199 від 22 червня 2022 року, рахунку СТО № 45 від 14 червня 202 року страховик виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 55 732,60 грн (а.с.27). Як вбачається з виписки по рахунком від 24 жовтня 2024 року ПрАТ СГ «ТАС» перерахувало ТзДВ СК «Схід-Захід» страхове відшкодування за полісом № ЕР 206481384 від 25 жовтня 2021 року 40 148,99 грн (а.с.26). Позивач звертався до відповідача з претензією № 9 від 20 лютого 2023 року про здійснення відшкодування виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 583,61 грн (55 732,60 грн - 40 148,99 грн) (а.с. 28). Позивач зазначав, що на виконання зобов`язань за Договором комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів від 01 травня 2022 року № ТР/DZ-21-504160, ним сплачено надавачу послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля страхове відшкодування в розмірі 55 732,60 грн; у свою чергу, страхова компанія відповідача сплатила на рахунок позивача суму відшкодування у розмірі 40 148,99 грн. Отже, розміру шкоди, виплаченої страховиком відповідача не достатньо для повного погашення суми страхової виплати, з огляду на що позивач правомірно звернувся з позовом до особи, винної у ДТП. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, виходячи з матеріалів справи, позивачем ТзДВ СК «Схід-Захід» здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 55 732,60 грн. У свою чергу, за полісом ЕР 206481384 ПрАТ СГ «ТАС» відшкодувало ТзДВ СК «Схід-Захід» 40 148,99 грн. Сума виплати страхового відшкодування, яку повинен компенсувати відповідач позивачу, складає 15 583,61 грн (55 732,60 грн - 40 148,99 грн). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн, сплата якого позивачем підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 30 вересня 2024 року (а.с.34). Враховуючи наведене,

Outcome: approved