Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

25 липня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5275729145 від 25 листопада 2021 року у розмірі 105299,37 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 листопада 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 5275729145, за яким кредитодавець надав їй у безготівковій формі грошові кошти в сумі 70384 грн строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов договору, 17 грудня 2021 року за договором факторингу № 171221 ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до відповідачки за кредитним зобов`язанням від 25 листопада 2021 року. Оскільки відповідачка належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, то станом на 26 червня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 105299,37 грн, які позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами. 14 серпня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Судом враховуються також судові повістки у електронному вигляді, надіслані на номер телефону, зазначений відповідачкою під час оформлення кредиту. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 25 листопада 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» кредитний договір № 5275729145. За умовами договору кредитодавець надав [PERSON] кредит у безготівковій формі на суму 70384 грн строком на 48 місяців зі сплатою процентів за ставкою 0,01 % річних від суми боргу за договором та 2,49 % щомісячно від суми кредиту, а позичальниця зобов`язалася повертати кредит та сплачувати відсотки за його користування відповідно до графіку платежів. Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті кредиту № 5729145, підписаному [PERSON] . Відповідачка використала кредитні кошти за призначенням, але свої зобов`язання щодо погашення основної суми боргу за кредитним договором та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до графіку платежів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17 грудня 2021 року за розрахунком ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» утворилася заборгованість у розмірі 71223,51 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 70384,90 грн, заборгованість за річними процентами 0,41 грн та щомісячними процентами 838,20 грн. 17 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» уклали договір факторингу № 171221, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 5275729145 від 25 листопада 2021 року на суму 71223,51 грн відповідно до витягу з Реєстру права вимоги від 17 грудня 2021 року, що є невід`ємною частиною договору, за плату та на умовах, визначених договором. Факт прийому-передачі права вимоги підтверджується актом від 20 грудня 2021 року. За розрахунками позивача станом на 26 червня 2024 року за період з 17 грудня 2021 року до 26 червня 2024 року за кредитними зобов`язаннями [PERSON] існує заборгованість у розмірі 105299,37 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 70384,90 грн, заборгованість за річними процентами 0,89 грн та щомісячними процентами 34913,58 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом в розмірі 105299,37 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved