Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У листопаді\~2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «СВЕА\~Фінанс» до\~ [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 лютого 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-606-010545-19-980. Згідно договору відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку у розмірі 8\~000 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. АТ «Ідея Банк» повністю виконало умови договірних зобов`язань, однак відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за кредитним договором. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк та ТОВ «СВЕА Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.0-31/23, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаною угодою від 26 лютого 2019 року. Заборгованість відповідача на час подачі позову становить у загальному розмірі 20\~458,53 грн., з яких: 7\~937,61 грн. заборгованість за основним боргом, 12\~520,92 грн. заборгованість за відсотками. З наведених підстав, ТОВ «СВЕА Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором у розмірі 20 458,53 грн., а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2024 року відкрито провадження в справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До позову представник ТОВ «СВЕА Фінанс» Петренко Н.С. додала заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги позивач підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом 26\~лютого 2019\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~укладено Угоду\~про відкриття\~кредитної лінії,\~обслуговування кредитної\~картки та\~страхування №\~С-606-010545-19-980,\~за умовами\~якої відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку. За змістом п. п. 2.1, 2.2 Угоди максимальний ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200 000 грн., а ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 8 000 грн. Відповідно до п. 2.3 Угоди сторони погодили встановлення процентної ставки за користування коштами кредитної лінії у розмірі 48 % річних. Згідно Виписки по особовому рахунку, наданої позивачем, АТ «Ідея Банк» на виконання умов вищевказаної Угоди від 26.02.2019, встановило кредитний ліміт у розмірі 8\~000 грн. Відповідно до Договору факторингу № 01.02-31/23, укладеного 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», що на підставі рішення № 1 від 25.03.2024 змінено на ТОВ «СВЕА Фінанс», АТ «Ідея Банк» передає (відступає) на користь позивача свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА Фінанс» набуває права вимоги АТ «Ідея Банк» за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «СВЕА Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № С-606-010545-19-980 від 26.02.2019 у загальному розмірі вимог на суму 20\~458,53 грн., що складається з 7\~937, 61 грн. заборгованості за основним боргом, 12\~520, 92 грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-606-010545-19-980 від 26.02.2019, станом на 25.07.2023 борг [PERSON] становить 20\~458,53 грн., що складається з: 7\~937, 61 грн. заборгованості за основним боргом, 12\~520,92 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч.\~1,\~3\~ст. 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.\~ Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У частині другій статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою ст. 1077 ЦК України закріплено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, судом встановлено, що 26 лютого 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № С-606-010545-19-980, за умовами якого відповідачу надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 8\~000 грн., зі сплатою 48 % річних. Відповідач [PERSON] умови договірних зобов`язань у повному обсязі та у встановлені договором строки не виконала, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Враховуючи вищевикладене,\~оцінивши наявні\~в матеріалах\~справи докази\~в їх\~сукупності,\~враховуючи,\~що жодних\~заперечень щодо\~позову [PERSON] \~не подала,\~суд дійшов\~висновку про\~обґрунтованість вимог\~позивача щодо\~стягнення заборгованості\~за договором\~№ С-606-010545-19-980\~від 26.02.2019 у частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «СВЕА Фінанс» тіла кредиту у розмірі 7 937, 61 грн. Щодо стягнення нарахованих та несплачених відсотків, суд дійшов наступного висновку Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, за змістом позовної заяви ТОВ «СВЕА Фінанс» відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи поточні щомісячні платежі не у повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. Згідно Виписки по особовому рахунку за період з 26.02.2019 по 25.07.2023, відповідач [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості за Угодою № С-606-010545-19-980 від 26.02.2019. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 20\~458,53 грн., з яких 7 937, 61 грн. заборгованість за основним боргом, 12 520, 92 грн. заборгованість за відсотками. На підтвердження заборгованості ТОВ «СВЕА Фінанс» надало до суду Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] , складену АТ «Ідея Банк» станом на 25.07.2023. Однак, вищевказаний розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, що підтверджує борг відповідача, оскільки створений безпосередньо кредитодавцем АТ «Ідея Банк», та не містить жодних відомостей про порядок щомісячного нарахування відсотків за договором, їх розмір, а також суми сплаченої [PERSON] на погашення заборгованості. За відсутності інших доказів, розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи, не може підтверджувати наявність у відповідача заборгованості за відсотками перед банком. З огляду на викладені обставини, суд вважає вимоги ТОВ «СВЕА Фінанс» в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 12\~520,92 грн. недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову та\~стягнення з\~відповідача [PERSON] \~на користь\~ТОВ «СВЕА\~Фінанс» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~С-606-010545-19-980\~від 26.02.2019 у розмірі тіла кредиту на суму 7\~937,61 грн. Щодо судових витрат Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 159 від 15.11.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 944,75 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial