Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

у лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 17019,82 грн. Обґрунтовано позов тим, що 17 вересня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22031000168974. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 28 березня 2024 року згідно умов договору № 28/03/24 АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором № 22031000168974 від 17 вересня 2019 року на користь ТОВ «Цикл фінанс», а відповідно ТОВ "Цикл фінанс" набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ «Цикл фінанс» становить 17019,82 грн, з яких 10351,24 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,11 грн - заборгованість по відсотках, 6668,47 - заборгованість по комісії. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ "Банк Кредит Дніпро" до ТОВ "Цикл фінанс", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору, проте відповідачем заборгованість не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 17 вересня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір № 22031000168974. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 38100 грн. Строк кредитування 36 місяців. Кінцева дата повернення кредиту: 17.09.2022. Цільове призначення: на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних. 28 березня 2024 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Цикл фінанс» укладений договір факторингу № 28/03/24, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за кредитним договором № 22031000168974 від 17 вересня 2019 року на суму заборгованості 17019,82 грн, що підтверджується договором факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, актом приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, актом приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, актом приймання передачі документації до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10 лютого 2025 року становить 17019,82 грн, з яких 10351,24 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,11 грн - заборгованість по відсотках, 6668,47 - заборгованість по комісії. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надала. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не повернула фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу(ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги №43453613 від 02 січня 2025 року, укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А., акт №22031000168974 від 27 січня 2025 року на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом, платіжну інструкцію №8397 від 27 січня 2025 року, відповідно до яких загальна вартість послуг за послуги з надання правової допомоги становить 6000 грн. За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved