Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

В грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 400 000 грн, інфляційні нарахування в розмірі 24 935,18 грн, 3% річних у розмірі 6 016,44 грн та судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що 01.06.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в сумі 400 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути вказані кошти в строк до 04.06.2024, що підтверджено письмовою розпискою. Вразі неповернення заборгованості позичальник зобов`язувався переоформити частину статутного фонду ПП «Бджілка» на позивачку. Відповідач у зазначений термін кошти не повернув. Загальна сума боргу за договором позики разом з інфляційним збільшенням та 3% річних становить 430 951 грн. Відповідач на численні прохання сплатити борг в добровільному порядку категорично відмовляється, тому позивач звернулась до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 26.12.2024 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову.\~ 30.12.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 11.02.2025. 27.02.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 17.04.2025 представник позивача - адвокат Васильчук І.М., звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочно рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання та адресою, зазначеною в позовній заяві. Відзив (заперечення) на позов чи будь-які інші заяви (клопотання) від сторони відповідача до суду не надходили, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01.06.2022 [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 400 000 грн та зобов`язався їх повернути не пізніше 04.06.2024, про що написав розписку. Оригінал розписки надано стороною позивача та міститься в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з встановленими судом фактичними обставинами справи, між сторонами\~ досягнуто згоди щодо істотних умов договору позики, який оформлено сторонами в письмовій формі шляхом написання розписки. За змістом розписки відповідач 01.06.2022 «позичив» у позивача грошову суму «400 000 (чотириста тисяч гривень)», зазначивши «зобов`язуюсь повернути кошти, не пізніше 4 червня 2024 року». Крім цього, вказана розписка містить підписи [PERSON] як свідка та позивача [PERSON] .\~ Таким чином, сторони досягли згоди, що відповідач зобов`язаний здійснити повернення коштів у розмірі 400 000 грн - до 04.06.2024. Докази повернення грошових коштів, чи виконання умов договору іншим шляхом, у справі відсутні, отже свої зобов`язання [PERSON] не виконав, тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. З огляду на зазначене, суд вважає правильним розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення заборгованості з 05.06.2024 по 04.12.2024, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. За подання позову до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 4 000 грн та за розгляд заяви про забезпечення позову 605,60 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 4 000 грн.

Outcome: approved