Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

21.02.2025 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.2016 року та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.2020 року. Подружні відносини між сторонами фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, проживають окремо з вересня 2024 року. Сторони мають різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. За таких обставин позивач прийшов до висновку, що сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати.. 10.03.2025 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначено головуючим суддю Бєлкіну Д.С. Ухвалою від 04.04.2025 суддею Бєлкіною Д.С. відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. 11.03.2025 року на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просить щоб розгляд справи проводили у його відсутність. Відповідно до ч.1\~ст.223\~ЦПК України \~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89\~ЦПК України ), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2012 року Довбиською селищною радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2012 р.(а.с.4). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.2016 року та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.2020 року (а.с.5-6). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде шкодити їх інтересам. Відповідач позов визнає. Відповідно до\~ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України \~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, позиції відповідача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Статтею 51\~Конституції України \~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст.1\~Сімейного кодексу\~України \~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2\~статті 104\~Сімейного кодексу\~України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу . Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~ст.112\~СК України \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.114\~СК України \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст.115\~СК України \~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, натомість у позовній заяві просить такі витрати залишити за нею. Оскільки позивач вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та не бажає відшкодовувати понесені нею витрати, а тому понесення таких слід за нею залишити. На підставі викладеного та

Outcome: approved