Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих вчиненим кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивують тим, що 15 грудня 2023 року близько 14 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним вантажним фургоном марки «Mercedes-benz 413 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись між населеними пунктами с.Букове, Берегівського району та с.М.Копаня Берегівського району в напрямку с.М.Копаня Берегівського району, в порушенні вимог п.13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» Правил дорожнього руху України, за дорожньою обстановкою не слідкував, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] з пасажиром на передньому сидінні [PERSON] , [INFO] , який зупинився на своїй смузі руху та мав намір здійснити поворот ліворуч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», р.н. [NUMBER] , згідно висновку судово-медичного експерта № 185 від 03.01.2024 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинні переломи ребер із залученням трьох ребер справа; перелом шийок першого, другого, третього ребер, справа, перелом правих поперечних відростків грудних хребців, Th-l-Th-2, які згідно п.2.2.1/в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 15.12.2023. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-24/1241-ІТ від 04.03.2024 з технічної точки зору, необхідною умовою даної ДТП є факт невідповідності дій водія вантажним фургоном марки «Mercedes-benz 413 CDI» р.н. [NUMBER] [PERSON] , який не дотримавшись вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення із стоячим автомобілем, який рухався попереду нього та зупинився для виконання маневру повороту ліворуч. Невиконання водієм [PERSON] вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілі [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Вироком Виноградівського районного суду від 05.12.2024 року (справа №299/2127/24) [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (пятьдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Потерпілими від кримінального правопорушення є [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] вказує, що відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №12550 від 22.12.2023, - «Поступила 15.12.2023 року. Виписана 22.12.2023 року...Повний діагноз... Множинні переломи ребер з залученням трьох ребер справа...» Супутнє Перелом правих поперечних відростків грудних хребців.... Супутнє Удар грудної клітки справа... Локальний статус: Наявність крепітації та болі при пальпації рудної клітки по задній поверхні. Обмеження рухів у правому плечовому суглобі. Болі при глибокому вдисі. Хода порушена; ходить малими кроками; з сторонньою допомогою; Рухи у суглобах: обмежені в плечових справа. Пальпація паравертебральних точок болюча в шийному відділі справа Результати лікування: виписаний. Тобто лікування (стаціонарне лікування, консультації, обстеження, здача аналізів, проходження комісій) і реабілітація Позивача в період з 15.12.2023 року (дати настання ДТП) відбувалась (відбувається) у м.Виноградів. Вина Відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП, із спричиненням тілесних пошкоджень позивачу, є доведеною висновками судових експертиз проведених у ході досудового розслідування, і окремо доказуванню підлягає лише розмір заподіяної матеріальної шкоди і обґрунтування моральної шкоди. Окрім цього, внаслідок вказаної ДТП [PERSON] власнику майна, яке пошкоджено, належний на правах власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.02.2019, легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер [NUMBER] , який до теперішнього часу не відремонтований та знаходиться за місцем проживання. Загальна сума непрямих матеріальних збитків спричинених позивачу [PERSON] як власнику пошкодженого (зниклого) майна становить 95 005 (дев`яносто п`ять тисяч пять) гривень 72 копійки, як вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Volkswagen моделі «Passat» р.н. [NUMBER] , згідно звіту «Про визначення вартості завданого збитку власнику автомобіля» за №06/02/2024 від 17.02.2024. 01 липня 2024 року страховою компанією AT «СК «Країна» [PERSON] було здійснено страхове відшкодування у сумі 39 990.00 (тридцять дев`ять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень. Разом з тим, позивач [PERSON] зазначає про наявність моральної шкоди спричиненої діями відповідача обґрунтовуючи наступними обставинами: фізичним болем та стражданнями, яких зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я (спричинення тілесних пошкоджень), наслідки травми якої відчуває аж до даного часу, і не може в повній мірі відновити своє здоровя, яке до моменту ДТП; душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом ДТП, в момент якої дуже перелякалася за своє життя та здоров`я; тривалий час знаходилася на стаціонарному лікуванні, а на даний час продовжую лікуватись; хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі останніх місяців (станом по тепер) не може вільно рухатись через слабкий стан здоровя; необхідність перевлаштування свого щоденного життя, для відновлення нормального ритму якого докладає дуже багато зусиль, так як до ДТП була здоровою людиною, то після ДТП в більшості часу та члени її родини займаються реабілітацією і відновленням її здоров`я, замість того щоб працювати повною мірою та відпочивати, а також її чоловік який прикутий за доглядом за позивачем; у зв`язку з травмуванням внаслідок ДТП її обмежено у фізичних навантаженням (робота без фізнавантажень) і вже працювати як раніше позивач не можу і заробляти кошти на прожиття своєї сім`ї. А на даний час вона цього всього позбавлена, її моральні страждання, зумовлені безпомічністю через отримані травми, неможчивість вести повноцінне життя у період непрацездатності та приділити належну увагу, турботу своїм рідним та близьким. Наявність спричиненої моральної шкоди вмотивовує також і у душевними стражданнями у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї з боку винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Душевні страждання її полягають у тому, що внаслідок протиправних дій відповідача було порушено нормальну життєву обстановку та спланований спосіб життя. Станом на сьогодні відповідач навіть не вибачився за протиправні дії і не відшкодував у завдані збитки. Завдану моральну шкоду [PERSON] оцінює у 60 0000 ( шістдесят тисяч) гривень. Наявність моральної шкоди спричиненої [PERSON] діями відповідача обґрунтовує наступними обставинами: фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з ДТП наслідки травми до даного часу, і не може в повній мірі відновити своє психологічне здоров`я, яке вона мала до моменту ДТП, душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом ДТП, в момент якої вона дуже перелякалася за своє життя та здоров`я, а також з пошкодженням її майна - автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраціний номер [NUMBER] та витрати на його відновлювальний ремонт; хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі останніх місяців (станом по тепер) вона не може вільно керувати транспортними засобами через постійну психологічну напругу; необхідність перевлаштування свого щоденного життя, для відновлення нормального ритму якого вона докладає багато зусиль; у зв`язку з пошкодженням майна автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat» внаслідок ДТП її було обмежено у реалізації права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу; її моральні страждання зумовлені безпомічністю через отриману травму, неможливість вести повноцінне життя у період непрацездатності та приділяти належну увагу, турботу своїм рідним та близьким. Наявність спричиненої моральної шкоди вмотивовує душевними стражданнями у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї з боку винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Душевні страждання її полягають у тому, шо внаслідок протиправних дій відповідача було порушено нормальну життєву обстановку та спланований спосіб життя. Відповідач не вибачився за протиправні дії і не відшкодував завдані збитки, і на всі її неодноразові пропозиції щодо врегульовання справи про відшкодування збитків та примиритись повністю ігнорує. Завдану нам моральну шкоду [PERSON] оцінює у 30 000 (тридцять тисяч) гривень. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.83,85). Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду від 05.12.2024 року (справа №299/2127/24) [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Потерпілими від кримінального правопорушення є [PERSON] та [PERSON] . Обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 05.12.2024 року (справа №299/2127/24) не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що загальна сума непрямих матеріальних збитків спричинених позивачу [PERSON] як власнику пошкодженого майна автомобіля марки Volkswagen» моделі «Passat» р.н. [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.02.2019) в результаті ДТП, що мала місце 15.12.2023 року, становить 95 005 (дев`яносто п`ять тисяч пять) гривень 72 копійки, що стверджується звітом «Про визначення вартості завданого збитку власнику автомобіля» за №06/02/2024 від 17.02.2024. 01 липня 2024 року страховою компанією AT «СК «Країна» [PERSON] здійснено страхове відшкодування у сумі 39 990 (тридцять дев`ять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Та статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Позаяк у спірних правовідносинах, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована лише у межах ліміту страхового відшкодування на суму 39 990 гривень, яку AT «СК «Країна» виплатила [PERSON] як страхове відшкодування, то невідшкодованою залишилась сума 59 015 гривень 72 копійки як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що невідшкодованим [PERSON] залишився матеріальний збиток у розмірі 59 015 гривень 72 копійки за пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортного засобу Volkswagen» моделі «Passat» р.н. [NUMBER] (а.с. 34-62). Дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Крім того судом встановлено наступне. [PERSON] завдано моральної шкоди спричиненої діями відповідача при скоєнні ДТП, оскільки позивачу завдано: фізичного болю, страждань які така зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я (спричинення тілесних пошкоджень), наслідки травм, що підтверджено висновком експерта №185 від 03.01.2024 року (вирок суду від 05.12.2024 року судова справа№299/2127/24) (а.с.27). Разом з тим суд бере до уваги вказані обставини, душевні страждання пережиті у зв`язку із ДТП, тривалість стаціонарного лікування та продовження лікування позивача [PERSON] , хвилювання у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі останніх місяців, обмеженість вільного руху та фізичних навантаженнях (робота без фізнавантажень) через слабкий стан здоров`я, внаслідок отриманих травм під час ДТП, оскільки зазначене повністю випливає із отриманих травм позивача (а.с.27). Беручи до уваги вищенаведене, суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди [PERSON] , враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача [PERSON] , вважає, що розмір моральної шкоди становить 60 000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. Також суд вважає доведеними обставини заподіяння діями відповідача [PERSON] (позивачу) [PERSON] моральної шкоди, яка полягала у наступному: душевні страждання які зазнала потерпіла (позивач) у зв`язку з ДТП (пошкодженням її майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраціний номер [NUMBER] ), обмеження у реалізації права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу, моральні страждання, зумовлені психологічною травмою. Суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди [PERSON] враховує характер і тривалість моральних та душевних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача [PERSON] , вважає, що розмір моральної шкоди становить 30 000 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. Встановлені судом обставини та вимоги позивачів відповідач жодним чином не заперечив. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Право на звернення до суду про компенсацію моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи. Розмір моральної шкоди, яка підлягає компенсації, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Поняття джерела підвищеної небезпеки визначено у статті 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Таким чином, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦПК України). Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди, поведінку відповідача до позивача після дорожньо-транспортної пригоди, повне ігнорування позивачів законних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, тощо. Таким чином,

Outcome: approved