Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 24 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №95. В обґрунтуванні позову вказала, що 24 жовтня 2003 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №95. У шлюбі вони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Протягом тривалого часу відносини між сторонами поступово руйнувалися, все частіше почали виникати нездоланні непорозуміння, що в подальшому унеможливило збереження шлюбу. Як виявилося у сторін різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач втратила до відповідача почуття. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені, відсутні взаємні обов`язки, господарство ведеться окремо, проживають також окремо. За таких обставин вважає, що шлюб необхідно розірвати. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2025 року означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить задовольнити. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований 24 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №95, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2003 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №72 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №156. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на відсутність клопотання позивача про відновлення дошлюбного прізвища, тож після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи наявність у позовній заяві клопотання позивача про залишення судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн на позивачеві, суд вважає за можливе залишити вказані судові витрати на позивачеві.

Outcome: approved