Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 22\~144 (двадцять дві тисячі сто сорок чотири) гривні 03 копійки та витрати по сплаті судового збору 3\~028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Споживач приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу ТОВ «Черкасигаз збут» побутовим споживачем, шляхом приєднання Заяви-приєднання 09.09.2021, та їй як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56ХМ38А358719158, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] свого обов`язку щодо проведення оплати за спожитий природний газ належним чином не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед ТОВ «Черкасигаз збут» утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2021 по 30.04.2022 в сумі 16\~288 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 49 копійок. 05.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» укладений Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, на підставі якого позивач набув право вимоги заборгованості, строк оплати якої настав, за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» і споживачами, у тому числі і право вимоги до відповідача по заборгованості в сумі 16 288,49 грн. Посилаючись на приписи ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 22 144 (двадцять дві тисячі сто сорок чотири) гривні 03 копійки, з яких основний борг 16 288,49 грн, 3 % річних у сумі 1 253,49 грн, інфляційні втрати в сумі 4 602,05 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. Зокрема, відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду з додатками за місцем її останнього місяця проживання та реєстрації, однак конверти з відправленням повернулися до суду без вручення із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Також, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалася. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення у заочному порядку відповідно до вимог статті 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, про що зазначено в протоколах судових засідань. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. 09 вересня 2021 року відповідачем [PERSON] підписана Заява-приєднання до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно цієї заяви відповідач, як споживач природного газу, приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам до приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 /а.с. 4/. До матеріалів справи додано типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 /а.с. 5-8/. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Факт приєднання споживача [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу підтверджується власноручно підписаною Заявою-приєднання від 09.09.2021 /а.с. 4/. ТОВ «Черкасигаз збут» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме - здійснило постачання природного газу до будинковолодіння відповідача, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Натомість, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2021 по 30.04.2022 в сумі 16 288 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 49 копійок /а.с. 10/. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 05 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» укладений Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, відповідно до якого ТОВ «Черкасигаз збут», як первісний кредитор, відступив, а ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД», як новий кредитор, прийняв право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав, які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» і споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку № 1 до цього Договору /а.с. 12-13/. Відповідно до копії Акта приймання-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05.07.2024 ТОВ «Черкасигаз збут» передало, а ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» прийняло право вимоги згідно з Реєстром боржників /а.с. 14/. Копією витягу з реєстру боржників від 09 вересня 2024 року до Акта приймання-передачі права вимоги від 09 вересня 2024 року Договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05 липня 2024 року, позивач набув право вимоги до відповідача на загальну суму 16 288,49 грн (особовий рахунок № [NUMBER] ) /а.с. 15/. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання п.3.3 Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, 10 вересня 2024 року постачальником ТОВ «Черкасигаз збут» було направлено відповідачу лист Вих. №7282500944 з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» по зазначеному договору постачання природного газу, що підтверджується копією повідомлення /а.с. 16/. Згідно розрахунків заборгованостей наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» відповідач має заборгованість за спожитий природний газ у сумі 16 288,49 грн /а.с. 9-10/. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та необхідність стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 16 288,49 грн. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача нарахованих позивачем 3 % річних у сумі 1 253,49 грн та інфляційних втрат у сумі 4 602,05 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Суд враховує положення ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст. 625 ЦК України. Водночас, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який триває на даний час. Згідно п. 1 Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 24.02.2022. Пунктом 3 Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» внесено зміни, які полягають в тому, що з 30.12.2023 заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливі бойові дії) або тимчасово окупованих територій. Нерухоме майно відповідача знаходиться на території, на якій не ведуться бойові дій та не є тимчасово окупованою. ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» при здійсненні розрахунку боржника індексу інфляції та 3 % річних не врахувало положення Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022, зробивши розрахунок за період з 26.05.2022 по 17.12.2024. Відтак, здійснювати розрахунок індексу інфляції та 3 % річних необхідно з 30.12.2023 по 17.12.2024. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови). Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за такою формою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. IIc (100,40 : 100) х (100,30 : 100) х (100,50 : 100) х (100,20 : 100) х (100,60 : 100) х (102,20 : 100) х (100,00 : 100) х (100,60 : 100) х (101,50 : 100) х (101,80 : 100) х (101,90 : 100) х (101,40 : 100) =1.11980202. Таким чином інфляційне збільшення складає: 16\~288,49 грн (сума боргу) х 1.11980202 (сукупний індекс інфляції) / 100% - 16\~288,49 грн (сума боргу) = 1 951,39 грн. Три відсотка річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, помноженої на кількість днів прострочення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Розрахунок 3 % річних здійснюється за такою формою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. За період з 30.12.2023 до 31.12.2023: 16 288,49 x 3% x 2 : 365 : 100 = 2,68 грн. За період з 01.01.2024 до 17.12.2024: 16 288,49 x 3% x 352 : 366 : 100 = 469,96 грн. Таким чином, три відсотка річних складає 472,64 грн. У зв`язку\~з наведеним\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність часткового\~задоволення позовних\~вимог та\~стягнення з\~відповідача на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ХОЛД\~ЛІМІТЕД» заборгованості\~за спожитий\~природний газ\~у розмірі\~16\~288,49\~грн,\~інфляційних втрат\~у розмірі\~1\~951,39\~грн,\~трьох відсотків\~річних у\~розмірі 472,64грн, в загальному розмірі 18 712,52 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 22 144,03 грн, які судом задоволені частково на суму 18 712,52 грн, що складає 84,5 % від ціни позову, відтак до перерозподілу належать документально підтверджені судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 3\~028,00 грн. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 558,66 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (84,5%).

Outcome: partial