Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У січні 2025 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх його видів заробітку до закінчення дитиною навчання 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Аргументує свої вимоги тим, що вона 18 березня 2021 року розірвала шлюб з відповідачем, мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Комунальному закладі "Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка" Чернігівської обласної ради на денній формі навчання. У зв`язку з навчанням сина потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина. Тому вона звернулася з даним позовом до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 06 січня 2025 року призначено справу до розгляду на 10 год 00 хв 04 лютого 2025 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 11 год 00 хв 13 березня 2025. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 16 квітня 2025. ІІІ.Позиції сторін. Позивач та\~її представник\~в судове\~засідання не з`явилися, але попередньо надали заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача в судове засідання, розгляд справи провести заочно. Відповідач в судове засідання не з`явився та не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2021 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб(а.с.6) Згідно з довідки №639 від 20.12.2024 року виданої Комунальним закладом "Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка" Чернігівської обласної ради, [PERSON] навчається на 2 курсі очної форми здобуття освіти за освітньо-професійним ступенем «фаховий молодший бакалавр» 014 середня освіта за спеціальністю (фізична культура) Комунального закладу «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2027(а.с.4). Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги укладеного між Комунальним закладом «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради та [PERSON] , остання зобов`язалась оплатити освітні послуги, що надаються здобувачу закладом. Загальна вартість надання освітньої послуги на весь строк навчання фахового молодшого бакалавра, кваліфікація: вчитель фізичного виховання з додатковою кваліфікацією «Інструктор-методист тренажерного комплексу (залу)» спеціальність 014.11 «Середня освіта (Фізична культура») становить 37053 грн, без урахування визначеного рівня інфляції за попередні календарні роки(а.с.5). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення ними 23-річного віку, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. У разі настання відповідних обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Оцінюючи в\~сукупності здобуті\~в судовому\~засіданні докази,\~враховуючи,\~що відповідач\~працездатного віку,\~суд вважає\~можливим задовольнити\~позовні вимоги,\~стягнувши на\~користь позивача\~з відповідача\~аліменти на\~утримання повнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення\~сином навчання\~-\~06 січня 2025 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Оцінюючи в сукупності здобуті в судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідач працездатного віку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши на користь позивача з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання - 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. \~ VI. Судові витрати. \~\~\~Згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~\~\~Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~Враховуючи,\~що позовні\~вимоги обґрунтовані\~і підлягають\~задоволенню судовий\~збір у\~розмірі 1211 (одна\~тисяча двісті\~одинадцять)\~грн 20\~коп підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі : на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень, а саме: договором про надання правничої допомоги від 26 грудня 2024, розрахунком витрат робочого часу, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги від 26.12.2024. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 26 грудня 2024 укладеного між [PERSON] та адвокатом Дуденок О.О., останньою надано наступні послуги: надання консультаційних та юридичних послуг щодо захисту прав та інтересів [PERSON] в усіх судових установах(а.с.10). Згідно з розрахунку витрат робочого часу пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги від 26.12.2024, за угодою про надання правничої допомоги від 26 грудня 2024 Бобровій Т.А. надано юридичні послуги, а сааме: усні консультації клієнта 0,25 год (15 хв), складання процесуальних документів (складання позовної заяви) 1 год, загальна кількість витраченого робочого часу у справі 1,25 год. Всього вартість послуг пов`язаних з наданням правової допомоги 3550 грн. Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами. За таких обставин, витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 3550 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved