Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферта) №20.12.2022-100001715 від 20.12.2022 року в розмірі 10 600,00 грн та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферти) №20.12.2022-100001715. Відповідачем електронним цифровим підписом 20.12.2022 року підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 5\~000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до Договору від 20.12.2022 року та квитанції про перерахунок коштів Кредитором відповідачу надано кредит у сумі 5\~000,00 грн строком на 42 дні. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 10 600,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 000,00 грн та заборгованості по процентам в розмірі 5 600,00 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2024 року справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. 22.04.2024 року справа надійшла до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Подоляк Я.М. Ухвалою судді Подоляк Я.М. від 26.04.2024 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено її до розгляду по суті вимог. Позивач у судове засідання свого представника не направив, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідач у судові засідання, призначені на 05.06.2024, 18.07.2024, 01.10.2024, 12.12.2024, 26.02.2025 та 28.04.2025, не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану в установленому порядку. Однак поштові відправлення з судовими повістками на 05.06.2024, 12.12.2024, 26.02.2025, 28.04.2025 повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у звязку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, виклик відповідача в судові засідання було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Частини 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.\~Стаття 629 ЦК України\~визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 207 ЦК України\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються\~главою 71 ЦК України. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі за текстом - Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 20.12.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір № 20.12.2022-100001715 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки, що є невід`ємною частиною договору. Підписанням Договору відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти). Також відповідач підтвердила, що їй надані та він отримав інформацію, зазначену в ч. 2\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту відповідно до\~Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору (п.15 Заявки, яка є частиною електронного кредитного договору). Відповідно до п.п.2-7 Заявки відповідачу було надано кредит у розмірі 5\~000,00 грн строком на 42 дні на умовах сплати процентів за користування кредитом: ставка «Економ» у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом застосовується протягом первинного періоду та періоду «Економ», ставка «Стандарт» у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом застосовується на увесь строк, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. В Заявці від 20.12.2022 року відповідачем зазначено реквізити належного їй платіжного засобу для перерахування коштів: [NUMBER] . При цьому,\~зі змісту\~Договору та\~Заявки вбачається,\~що такі\~документи підписані\~електронним підписом\~відповідача з\~ідентифікатором Т889. Також відповідач електронним підписом з ідентифікатором Т889 20.12.2022 року підписала додаток до анкети позичальника, в якому викладені її контактні дані, необхідні для підтвердження особи та номер контактного телефону, на який було направлено код, необхідний для підписання договору одноразовим ідентифікатором. Статтею 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства 20.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 20.12.2022-100001715. З огляду на викладене на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів\~статті 11 ЦК України\~виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Так,\~ст. 525 ЦК України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~526, ч. 1 ст.\~527, ч. 1 ст.\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визн Частини 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору відповідачу був наданий кредит у сумі 5\~000,00 грн. При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка складає 10 600,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн та заборгованість по процентам 5 600,00 грн. З квитанції ID платежу 2168333469 від 20.12.2022 вбачається, що грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн згідно кредитного договору № 20.12.2022-100001715 перераховано на рахунок отримувача №414949*22. Відповідно до копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 20.12.2022-100001715 від 20.12.2022 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 10 600,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн основний борг, 5 600,00 грн проценти. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність заборгованості підтверджено наданим позивачем розрахунком, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved