Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» від імені якого діє Памірський Максим Анатолійович звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №440230-КС-001 про надання кредиту від 16.12.2021 у сумі 38308,38 грн. (в т.ч.: 20639,85 грн тіло кредиту, 17668,53 грн відсотки). Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, позивач посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов`язання позичальника зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними. Ухвалою суду від 3 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На підставі ухвали суду від 01.04.2025 повторно витребувано докази від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». Представник позивача у змісті позовної заяви просив суд розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. \~ \~ \~ \~16 грудня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Кредитодавець), та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Договір №440230-КС-001 про надання кредиту від 16.12.2021 (надалі - Договір), згідно з яким Кредитодавець передав Позичальнику грошові кошти в сумі 25000,00 грн, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та комісію за надання кредиту. Договір було укладено в електронній формі, строком на 24 тижні до 02.06.2022. Комісія за надання кредиту склала 3750,00 грн. \~ \~ \~ \~Також умовами Договору передбачено, що фіксована процентна ставка в день складатиме 0,86470000, орієнтована реальна річна процентна ставка 3584,96 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 54960,00 грн. У свою чергу, пункт 3 Договору містив інформацію щодо графіку платежів за Договором, а пункт 4 Договору визначав умови нарахування штрафу. Згідно з даними довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 20.05.2025, дане Товариство підтвердило, що на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів укладеного між ТОВ «ФК «Елаєнс» з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було успішно проведено платіж від 16.12.2021 у сумі 25000,00 грн на картку [NUMBER] , банк картки отримувача: PRIVATBANK, призначення платежу: «перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №440230-КС-001 від 16.12.2021 без ПДВ» (а.с.35, зворот). \~ \~ \~ \~Крім того, на виконання ухвали суду від 3 березня 2025 року в частині витребування доказів, на адресу суду надійшла витребувана інформація від від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (лист від 26.03.2025 №20.1.0.0.0/7-250319/100408-БТ), з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дійсно було емітовано банківську картку № [NUMBER] . Згідно з даними виписки про рух коштів за 16.12.2021, кошти в сумі 25000,00 грн. були зараховані на дану банківську картку відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач здійснювала частково оплату за Договором, що не заперечується позивачем та підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 26- 32). По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані\~\~ в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію\~\~\~\~ укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~\~\~\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається\~\~\~ в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором повністю відповідачем не виконані. Таким чином, заборгованість Позичальника станом на 08.02.2025 (розрахунок, а.с. 26-32, довідка про стан заборгованості (а.с. 33) за предметом позову у сумі 38308,38 гривень (в т.ч.: 20639,85 грн. тіло кредиту; 17668,53 грн. відсотки) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої\~ ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved