Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

26.11.2024р. [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з заявою, в якій просила суд: - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] ; - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є батьком та матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] ; - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради 21 листопада 2000 року на ім`я [PERSON] , що посвідчує її право власності на частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] являються її батьками. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, домоволодіння в [ADDRESS] належав на права спільної часткової власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/8 частці кожному. Брат заявниці [PERSON] помер [INFO] і після його смерті спадщину, до якої ввійшла і частка в будинку, прийняли їхні батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька заявниці [INFO] , спадщину прийняла мати, а після смерті матері [INFO] , [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у вчиненні нотаріальних дій заявниці було відмовлено через невідповідність та розбіжності в наданих нею документах. Так, у свідоцтві про смерть спадкодавиці зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про народження заявниці в графі «мати» вказано « [PERSON] », у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на « [PERSON] ». Окрім цього, в свідоцтві про народження брата заявниці [PERSON] вказано в графі батько « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». В Коломийському відділі ДРАЦС заявниці було відмовлено у внесенні виправлень в актові записи про народження її та брата та видачі нових документів. [PERSON] вказує, що через невідповідність та розбіжності в документах вона не може оформити спадщину, яка залишилась після смерті її батьків та брата, а тому просила встановити заявлені нею факти, які матимуть для неї юридичне значення, оскільки дадуть їй, як спадкоємиці змогу завершити процедуру оформлення спадкових прав. В судовому засіданні 27.02.2025р. представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були батьком та матір`ю [PERSON] та її брата [PERSON] . Брат помер і після його смерті спадщину прийняли батьки, але її належним чином не оформили. Після смерті батьків заявниця не змогла оформити спадщину через незначні неточності в анкетних даних батьків у різних документах, які в позасудовому порядку виправити не вдалося. Тому наявна потреба у встановленні фактів, які матимуть юридичне значення. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що заявлені [PERSON] вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення визнають та не заперечують проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, з`ясувавши позицію заінтересованих осіб, а також дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом з долучених до справи письмових доказів було встановлено, що [INFO] в с. Велика Кам`янка, Коломийського району, Івано-Франківської області народилася [PERSON] . Її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначені [PERSON] та [PERSON] . 01 червня 1960 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Коломийським райбюро ЗАГС Івано-Франківської області, актовий запис 15 та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в с. Велика Кам`янка, Коломийського району, Івано-Франківської області. Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Велика Кам`янка, Коломийського району, Івано-Франківської області. Його батьками також зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради 21 листопада 2000 року слідує, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належить: 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] , 1/8 частка [PERSON] . Право власності на вказане майно зареєстровано за співвласниками в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в книгу № 2, за реєстровим номером 456, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлювальному документі. Також згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 406833 та серії ЯЗ № 406832, [PERSON] належали дві земельні ділянки, площами 1,0797 га. кадастровий номер 2623280200:02:002:0104 та 0,0507 га. кадастровий номер 2623280200:02:001:0406 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Великокам`янської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 01 вересня 1988 року зареєстрували між собою шлюб, актовий запис № 2. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №35, складений виконавчим комітетом Великокам`янської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №47, складений виконавчим комітетом П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району, Івано-Франківської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №454, складений Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Як вбачається зі змісту постанови державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 12.11.2024р., представник [PERSON] 12 листопада 2024р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім вищевказаного спадкового майна спадщина складається з 1/8 частки цього ж будинку, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Також до складу спадкового майна входить 1/8 частка цього ж будинку, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями якого були його батько [PERSON] та мати [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті свого сина, однак не оформили своїх спадкових прав. Вищевказаною постановою державний нотаріус Мануляк І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Своє рішення нотаріус мотивувала тим, що до заяви [PERSON] були долучені документи, які містять розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть спадкодавиці вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про народження спадкоємиці в графі «мати» зазначено « [PERSON] », в державних актах на право власності на земельну ділянку - [PERSON] . Також в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» зазначено « [PERSON] », а в графі «мати» зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним свідоцтв про смерть його батьків. Судом також встановлено, що [PERSON] раніше зверталася до Коломийського відділу ДРАЦС для внесення виправлень до актових записів, однак у внесенні виправлень їй було відмовлено, що підтверджується висновком керівника Коломийського відділу ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про внесення змін до актового запису цивільного стану від 24.11.2022р. Таким чином, заявницею за допомогою належних та допустимих письмових доказів було підтверджено, що після смерті батьків та відкриття спадщини вона намагалася оформити свої спадкові права, проте, через виявлені нотаріусом розбіжності в зазначенні імені та по батькові матері та по батькові батька в свідоцтвах про народження [PERSON] і [PERSON] порівняно зі свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON] , оформлення спадщини не відбулося. Виправити наявні розбіжності в актових записах та отримати на їх підставі нові документи в органах РАЦС заявниця також змоги не має. У зв`язку із зазначеними обставинами [PERSON] змушена звернутися до суду з заявою про встановлення між нею і її братом родинних відносин з їхніми батьками, а також встановлювати факт належності матері правовстановлювального документу на нерухоме майно, частка якого входить до складу спадщину, оскільки в ньому також невірно вказано анкетні дані матері заявниці [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; та згідно п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до п. 1 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави. Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родин них відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлювання неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, в наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючою ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат і сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому записі має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. В довідці, виданій Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради від 20.11.2024р. № 144/02-32/23 зазначено, що померлому [PERSON] (батькові [PERSON] ), який помер [INFO] належала 1/8 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався. Згідно довідки, виданої Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради від 20.11.2024р. № 145/02-32/23 встановлено, що [PERSON] (матері [PERSON] ) яка померла [INFO] належала частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою ніхто зареєстрований не був, заповіт від її імені виконкомом сільської ради не посвідчувався. Згідно довідки, виданої Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради від 20.11.2024р. № 146/02-32/23 встановлено, що [PERSON] (брату [PERSON] ), який помер [INFO] належала 1/8 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: сестра [PERSON] , 1970 р.н., брат [PERSON] , 1963 р.н., брат [PERSON] , 1961 р.н., швагро [PERSON] , 1968 р.н., племінниця [PERSON] , 1989 р.н., інший родич [PERSON] , 2010 р.н. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Впеликокам`янської сільської ради не посвідчувався. З метою підтвердження родинних відносин заявниці з матір`ю, брата заявниці з батьками, та факт належності померлій матері заявниці правовстановлюючого документу в судовому засіданні також були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він мешкає в [ADDRESS] , являється сусідом сім`ї [PERSON] та вже понад 40 років проживає поруч з ними і знав батьків заявниці - [PERSON] та [PERSON] . В селі Одарку називали [PERSON] , а її чоловіка [PERSON] називали [PERSON] . У [PERSON] також був брат [PERSON] , який помер. [PERSON] та [PERSON] були повнорідними братом та сестрою, оскільки мали одних і тих матір та батька. З приводу розбіжностей в документах заявниці, свідок пояснив, що не мав відношення до складання документів та про невірність зазначення даних батьків у документах йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з 1976 року мешкає в [ADDRESS] та добре знає сім`ю [PERSON] . Йому відомо, що батьками [PERSON] та її брата [PERSON] , який помер в 2014 році, були [PERSON] та [PERSON] . Одарку в селі люди називали [PERSON] , [PERSON] , а батька заявниці - [PERSON] . У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, взявши до уваги відомості з довідок, виданих Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради та покази свідків, а також дослідивши надані заявницею документи (свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть та ін.), суд дійшов висновку про належне та достатнє підтвердження вказаними доказами в своїй сукупності факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , як дітьми та батьками. Згідно роз`яснень, наведених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відтак, зважаючи на те, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок, ім`я однієї із співвласників вказано « [PERSON] », що аналогічно відповідає невірному зазначені імені в графі «мати» свідоцтва про народження [PERSON] , суд, з огляду на встановлений факт родинних відносин, також вважає доведеним факт належності даного документу [PERSON] . На підставі зазначеного,

Outcome: approved