Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «Управляюча компанія «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 09.11.2021 його назву ТОВ «Ліко-Житлосервіс» було змінено на ТОВ «Управляюча компанія «Венеція». Він надає житлово-комунальні послуги в будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у спірному будинку. Між ними встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання вказаних послуг у вказаному будинку. Відповідачем не був укладений з позивачем письмовий договір, внаслідок чого діє уніфікований публічний договір про надання вказаних послуг, затверджений відповідно до норм чинного законодавства. На виконання умов вказаного договору позивач зобов`язаний як виконавець надати до вказаного приміщення відповідача житлово-комунальні послуги, а відповідач - внести оплату за вказані послуги. Заборгованість відповідача за надані послуги за період з 01.03.2022 по 31.03.2023 становить 7409,31 грн. Однак, відповідач в добровільному порядку заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Від відповідача не надходили скарги про ненадання чи неналежного надання вказаних послуг позивачем, внаслідок чого позивачем послуги були надані у повному обсязі та належної якості. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 7409,31 грн та вирішити питання про розподіл понесених судових витрат. 15.10.2024 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 30.10.2024 судом постановлена ухвала про заміну неналежного відповідача. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» як виконавець здійснює надання житлово-комунальних послуг в будинку за адресою: [ADDRESS] . На виконання надання житлово-комунальних послуг позивачем укладені договори з виробниками житлово-комунальних послуг, зокрема вивіз сміття, які надаються відповідачу як споживачу житлово-комунальних послуг. Письмовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачем не укладався. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією витягу з реєстрів від 16.10.2024 №399541517 та копією договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2021. Особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] , відкрито на [PERSON] . Отже, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» до вказаної квартири на підставі уніфікованого публічного договору про надання вказаних послуг, затвердженого відповідно до норм чинного законодавства. Згідно розрахунку заборгованість за надані відповідачу послуги за період з 01.03.2022 по 31.03.2023 становить 7409,31 грн. Станом на час подання позову відповідач здійснює оплату за вказані послуги не у повному обсязі. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України у постанові від 20.04.2016 по справі №6-2951цс15 виклав правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №751/3840/15-ц, у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц, від 06.11.2019 по справі №642/2858/16, від 09.06.2021 по справі №303/7554/16-ц, від 14.09.2022 по справі №201/1807/21. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідач, як власник квартири, є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає йому позивач. Відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідача, як боржника у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідач належним чином не виконав його зобов`язання за договором щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати вказаних послуг, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Відповідачем не було надано доказів ненадання житлово-комунальних послуг або надання вказаних послуг неналежної якості, у тому числі відповідач відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем вказаних послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Таким чином, позивач належним чином виконує зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого вимагає стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2022 по 31.03.2023 в розмірі 7409,31 грн. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовна заява ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 грн, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення позивачем.

Outcome: approved