Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

У березні 2025 року позивач за представництва адвоката Індюкової Тетяни Володимирівни в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 08 червня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , однак у подружжя не склалось сімейне життя через те, що з 2021 року сімейне життя між сторонами почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність між сторонами почуття любові та поваги один до одного, а також відсутність взаєморозуміння, кожен із них як подружжя, має різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, в зв`язку з чим позивач остаточно переконалася у неможливості збереження сім`ї у подальшому та відсутності бажання проживати з відповідачем. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] , за відсутності обмежень у повноваженнях, через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надіслала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, в якій також зазначила, що позов підтримують у повному обсязі, наполягають на його задоволенні. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача за правилами ст.ст.\~280,\~287,\~288 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 червня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиціїу Дніпропетровській області, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2013 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сімейне життя у сторін не склалося через те, що з 2021 року сімейне життя між сторонами почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність між сторонами почуття любові та поваги один до одного, а також відсутність взаєморозуміння, кожен із них як подружжя, має різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, в зв`язку з чим позивач остаточно переконалася у неможливості збереження сім`ї у подальшому та відсутності бажання проживати з відповідачем. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 55 СК України\~\~дружина\~\~та\~\~чоловік\~\~зобов`язані\~\~спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~\~членами\~\~сім`ї\~\~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя малолітньої доньки, враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотав, тому судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved