Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про скасування архівного запису про заборону відчуження об`єкту нерухомого майна посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 113,00 кв.м., житловою 60,00 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.11.2008 року, яке видано на підставі рішення Чернівецького МВК від 21.10.2008 року №781/21 на заміну нотаріально посвідченого договору міни нерухомого майна від 19.01.1981 року, який був погашений у зв`язку з прийняттям в експлуатацію добудови до житлового будинку. Рішенням Чернівецької міської ради «Про перейменування вулиць, провулків, завулка та проїзду в населених пунктах Чернівецької міської територіальної громади» №1889 від 25.07.2024 року вирішено перейменувати [ADDRESS] . Він звернувся до нотаріуса щодо укладення договору дарування житлового будинку на користь доньки [PERSON] , однак нотаріус повідомила, що на даний будинок існує архівна заборона, що перешкоджає в укладенні договору дарування. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №400254661 від 22.10.2024 року вбачається, що 24.03.2008 року о 14:44:29 год. Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою накладено заборону (архівний запис) на підставі повідомлення б/н від 13.02.1970 року, виданого Чернівецьким машзаводом, реєстраційний номер обтяження 6849780. Повідомлення про заборону видано відносно [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 2951СНЕRNOVTSY2, архівна дата 21.03.1998, дата виникнення: 13.02.1970, № реєстру: 98-21, внутр. №9501153624EF57376D38, коментарій: 1-7. Він звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони відчуження на нерухоме майно, однак згідно з відповіддю №897/01-16 від 07.11.2024 року підставою для реєстрації обтяження в 1970 році було повідомлення Чернівецького машзаводу №б/н від 13.02.1970 року, яке з паперових носіїв 21.03.1998 року було внесено до електронної бази даних «Феміда», яка діяла тільки на території Чернівецької області, а 24.03.2008 року з цієї електронної бази даних «Феміда» автоматично перенесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який охоплював територію всієї України, та станом на даний час є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державним нотаріусом не може бути припинено обтяження (заборона) вищевказаного майна у зв`язку з відсутністю визначених законом підстав. 04.11.2024 року він звернувся до ТОВ «Машзавод» із заявою про зняття обтяження з нерухомого майна, однак згідно з відповіддю №11/62-Т від 12.11.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Машзавод» як самостійний суб`єкт було засноване в 1998 році та не є правонаступником ЗАТ «Чернівецький машинобудівний завод», яке було ліквідоване в 2012 році. Відповідно до умов ліквідаційної процедури, всі документи ЗАТ «Чернівецький машинобудівний завод» передано на збереження до Державного архіву Чернівецької області. Згідно з відповіддю Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №1766 від 05.12.2024 року, в матеріалах інвентаризаційної справи відсутня інформація про накладення у 2008 році арешту на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки Державного архіву Чернівецької області №1/3411 від 08.01.2025 року, у документах архівного фонду Виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів м. Чернівці Чернівецької області за січень-лютий 1970 року відомостей про обтяження (заборону) на спірний будинок не виявлено. А тому просив зняти заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, накладену Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою Чернівецької області, зареєстровану в реєстрі 24.03.2008 року, реєстраційний номер обтяження 6849780 на об`єкт нерухомого майна (на підставі повідомлення б/н від 13.02.1970 року, виданого Чернівецьким машзаводом), а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , та вилучити запис про реєстрацію заборони (архівний запис) відчуження об`єкту нерухомого майна в розділі «Відомості з єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна» реєстраційний номер обтяження: 6849780, дата реєстрації в новий реєстр 24.03.2008 року о 14:44:29 год. на житловий будинок по [ADDRESS] , який накладено на підставі повідомлення б/н від 13.02.1970 року, Чернівецьким машзаводом, архівний запис номер 2951СНЕRNOVTSY2, архівна дата 21.03.1998 року, дата виникнення: 13.02.1970 року, № реєстру: 98-21, внутрішній номер 9501153624EF57376D38, коментар: 1-7. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 08.04.2025 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Якобишена Т.Д. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, в якому просила розглядати справу в її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими. Представник третьої особи Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу в його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] , загальною площею 113,00 кв.м., житловою 60,00 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26.11.2008 року (а.с.14) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №781/21 від 21.10.2008 року на заміну нотаріально посвідченого договору міни нерухомого майна від 19.01.1981 року (а.с.13), який був погашений у зв`язку з прийняттям в експлуатацію добудови до житлового будинку. Рішенням Чернівецької міської ради «Про перейменування вулиць, провулків, завулка та проїзду в населених пунктах Чернівецької міської територіальної громади» №1889 від 25.07.2024 року (а.с.16-17) перейменовано [ADDRESS] . Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.10.2024 року (а.с.18), 24.03.2008 року о 14:44:29 год. на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою накладено заборону (архівний запис) на підставі повідомлення б/н від 13.02.1970 року, виданого Чернівецьким машзаводом, реєстраційний номер обтяження 6849780. Повідомлення про заборону видано відносно [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 2951СНЕRNOVTSY2, архівна дата 21.03.1998, дата виникнення: 13.02.1970, № реєстру: 98-21, внутр. №9501153624EF57376D38, коментарій: 1-7. Відповідно до повідомлення Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області №897/01-16 від 07.11.2024 року (а.с.19-20), підставою для реєстрації обтяження в 1970 році було повідомлення Чернівецького машзаводу б/н від 13.02.1970 року, яке з паперових носіїв 21.03.1998 року було внесено до електронної бази даних «Феміда», яка діяла тільки на території Чернівецької області, а 24.03.2008 року з цієї електронної бази даних «Феміда» автоматично перенесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який охоплював територію всієї України, та станом на даний час є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державним нотаріусом не може бути припинено обтяження (заборона) вищевказаного майна у зв`язку з відсутністю визначених законом підстав. Згідно з відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» №11/62-Т від 12.11.2024 року (а.с.21), Товариство з обмеженою відповідальністю «Машзавод» як самостійний суб`єкт було засноване в 1998 році та не є правонаступником ЗАТ «Чернівецький машинобудівний завод», яке було ліквідоване в 2012 році. Всі документи ЗАТ «Чернівецький машинобудівний завод» передано на збереження до Державного архіву Чернівецької області. Відповідно до повідомлення Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №1766 від 05.12.2024 року (а.с.22), в матеріалах інвентаризаційної справи відсутня інформація про накладення у 2008 році арешту на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою Державного архіву Чернівецької області №1/3411 від 08.01.2025 року (а.с.24), у документах архівного фонду Виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів м. Чернівці Чернівецької області за січень-лютий 1970 року відомостей про обтяження (заборону) на спірний будинок не виявлено. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Частиною першої статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом частин першої, другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно із статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 року за №364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Статтею 73 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Пунктом 2.3 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що затвердженого наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 року № 31/5, встановлено, що реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Реєстру заборон, якщо в заяві або постанові відсутні або вказані не повністю, не чітко або нерозбірливо відомості, передбачені пунктами 2.6.1-2.6.3 цього Положення, щодо підстави виникнення обтяження (назви документа, його номера та дати, повного найменування органу, що накладає обтяження); даних про обтяжувача та про особу (осіб), щодо майна якої (яких) встановлено обтяження: для фізичних осіб - громадян України - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності останнього), ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (за наявності) та, за наявності, дати та місця народження, місце проживання, дані документа, що посвідчує особу (номер та серія, ким виданий), також даних про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження. Згідно з п.п.2.1.1. п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пунктів 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб. Згідно з п.п.5.1. п.5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Заборони, які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав є: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, представником відповідача не надано суду доказів в підтвердження наявності правових підстав та необхідності існування накладеного обтяження на спірне майно на момент розгляду справи. Суд вважає, що обтяження, яке накладено Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою Чернівецької області, на спірне нерухоме майно, власником якого є [PERSON] , безпідставно робить неможливим для позивача вільно, безперешкодно користуватися та розпоряджатися майном, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що необхідно зняти заборону відчуження житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та вилучити запис про реєстрацію заборони (архівний запис) відчуження об`єкту нерухомого майна, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved