Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Жалковський В.Ю., звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця с. Студенок, Краснопільського району, Сумської обл., Україна, який помер [INFO] у м. Тирасполь (самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки) держави Республіки Молдова. Заява обґрунтована тим, що дядько заявника [PERSON] виїхав з України та проживав в м. Тирасполь, де згодом помер, йому було надіслано фотокопію свідоцтва про смерть. Проте отримати належним чином засвідчену копію свідоцтва про смерть заявник не може, оскільки з ПМР відсутні договори про співпрацю. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання спадщини. Ухвалою суду від 26.03.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту залишено без руху, на виконання якої 27.03.2025 представником заявника надано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] . Представник заявника [PERSON] надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без участі заявника [PERSON] ; заяву підтримує, просить задовольнити. Заінтересовані особа сповіщені про час і місце розгляду справи належним чином, участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] в с. Студенок Краснопільського району Сумської області, є громадянином України (копія паспорту серії [NUMBER] на а.с. 8). Заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.1977, свідоцтва про народження батька заявника - [PERSON] та військовим квитком серії [NUMBER] , виданого на ім`я батька заявника - [PERSON] , де в примітка сімейного стану зазначений його брат [PERSON] , 1952 року народження (а.с. 9, 10, 11). З роздруківки зображення свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 19.12.2023 Тираспольським відділом РАГС, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Студенок Миропільського району Сумської області, помер [INFO] в м. Тирасполь, ПМР (а.с. 12). З листа Сумської міської державної нотаріальної контори від 27.03.2024 №999/02-14 вбачається, що заявникові відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки ним не надано до нотаріальної контори оригіналу свідоцтва про смерть або завірену належним чином його копію за умов легалізації даного документу (а.с. 13). Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про міжнародне приватне право» до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом. Згідно із ч.1 ст.13 ЗУ «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Аналогічно регламентовано зазначене питання у п.7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940, відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Однак зазначені норми не застосовні у правовідносинах за участю самопроголошеної Придніпровської молдовською республікою, з якою Україною міжнародні договори про співпрацю не укладались. У даній справі встановлено, що смерть дядька заявника [PERSON] настала [INFO] в м. Тирасполь; однак [PERSON] не має змоги отримати оригінал свідоцтва про смерть свого дядька. При цьому, з огляду на відсутність укладених міжнародних договорів з самопроголошеною ПМР [PERSON] позбавлений можливості звернутися із заявою про видачу йому свідоцтва про смерть [PERSON] на території Республіки Молдови та апостилювання цього документа відповідними органами. Статтею 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. В даній справі склалася така правова ситуація, за якої племінник [PERSON] , померлого на території самопроголошеної ПМР Республіки Молдови, та який має громадянство України, позбавлений можливості засвідчити в позасудовому порядку факт смерті дядька на території ПМР, де видано свідоцтво про смерть зразка, що не визнається дійсним в Україні. Подібна за змістом до спірної ситуація стосується встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Статтею 317 ЦПК України врегульовано особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частин дев`ятої-десятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. З наведених вище підстав, оскільки фактично за відсутності оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] , заявник, як спадкоємець за законом після смерті дядька, позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved