Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

[PERSON] 17.03.2025 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві [PERSON] вказано, що позивач та відповідач мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею. Відповідач є здоровим та працездатним, має постійний дохід, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 березня 2025 року і до повноліття дитини та стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 18.03.2025 було відкрито провадження у справі, справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідач не погоджується твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, про те, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, оскільки [PERSON] завжди надавав матеріальну допомогу дитині на добровільній основі, незалежно від офіційних зобов`язань, здійснював фінансову підтримку, покриваючи витрати на харчування, одяг, медичне обслуговування та інші потреби дитини. Представник вказує, що відповідач є військовослужбовцем та майже увесь отриманий дохід витрачає на закупку амуніції, їжі та одягу для подальшої участі у військових діях та для подальшого проходження військової служби, тому після усіх витрат, що відповідач робить для військової служби, в нього не залишається достатньо грошових коштів для сплати аліментів у розмірі 1/4 частки з усіx видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Крім того, у відзиві вказано, що у зв`язку із захистом Батьківщини відповідач отримав поранення, що призвело до довготривалого лікування. Унаслідок отримання поранення стан здоров`я відповідача значно погіршився та [PERSON] було встановлено інвалідність третьої групи. Представник відповідача стверджує, що наразі відповідач знаходиться в тяжкому стані та сам потребує матеріальної та фізичної допомоги від близьких. Щомісяця він має значні витрати на лікування та придбання необхідних медикаментів. Частина доходів [PERSON] витрачається на обов`язкову медичну підтримку, що не дозволяє йому забезпечити в повному обсязі інші фінансові зобов`язання. Також, у відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач заперечує вимогу позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають покриттю. Відповідач не вчиняв жодних дій, які б могли спричинити необхідність звернення [PERSON] за юридичною допомогою, а також не погоджувався компенсувати зазначені витрати. Крім того, на думку представника відповідача, відсутні докази, що ці витрати є безпосередньо пов`язаними з діями або бездіяльністю [PERSON] , а їх розмір є обґрунтованим і необхідним. Відповідач вважає, що такі витрати є особистим рішенням позивача і не можуть бути покладені на нього. Посилаючись на вищевказане представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, провадження у справі закрити. В судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві вона просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та відмовити у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу. У своїх поясненнях представник посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 6, 9). Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Відповідно до ст. 141, 155, 180\~СК\~України батьки\~зобов`язані\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження\~коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суду було надано виписку з банківських карток відповідача за період з 26.03.2020 по 26.03.2025 (а.с. 34-50), перелік транзакції за карткою відповідача з 27.12.2024 по 24.03.2025 (а.с. 52-57), в яких міститься інформація, зокрема, і про періодичне перерахування відповідачем коштів на рахунок позивача. Однак, при цьому відомостей про перерахування відповідачем на рахунок позивача коштів з 17.03.2025 (зокрема, і тих, у призначенні яких було б зазначено, що вони перераховуються для утримання спільної дитини) суду не надано. Таким чином, періодичне перерахування відповідачем коштів позивачу до 17.03.2025 не виключає стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини з 17.03.2025. Суду надано копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 61), в якій зазначено, що відповідач має статус особи з інвалідністю (третя група інвалідності), надано копію договору про надання відповідачеві медичних послуг з відповідним додатком (а.с. 58-59), копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.03.2024 (а.с. 60), копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.04.2024 (а.с. 60 зворот). Проаналізувавши ці докази, суд приходить до висновку, що такі докази доводять, що відповідач потребує відповідного лікування, однак, не свідчать, що відповідач повністю позбавлений можливості виконувати обов`язок з утримання спільної з позивачем дитини. Стан здоров`я відповідача та необхідність проходження лікування відповідачем є підставою для визначення меншого розміру аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на користь позивача, ніж розмір, про який просить позивач, але не є підставою для повної відмови у задоволенні позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Так, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини починаючи стягнення з 17.03.2025. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137\~ЦПК\~України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). Судом досліджено ордер на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Ярошенко С.М. (а.с. 4), договір про надання правової (правничої) допомоги №24 від 12.03.2025 (а.с. 7), квитанцію про оплату гонорару за договором про надання правничої допомоги № 24 від 12.03.2025 в сумі 5000 грн. (а.с. 8). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення. З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 4000 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial