Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

07.02.2017 до суду через представника [PERSON] звернулася [PERSON] із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2004. У 2014 році [PERSON] поїхала до російської федерації, де і мешкала з того часу, до України протягом 2014-2016 років не поверталась. Однак, згодом [PERSON] дізналась про те, що 10.05.2016 квартира [ADDRESS] була відчужена [PERSON] за договором купівлі-продажу від 10.05.2016 , за яким [PERSON] як продавець була представлена [PERSON] на підставі довіреності від 22.04.2016. Надалі [PERSON] за договором купівлі-продажу від 09.09.2016 продав квартиру [PERSON] . Вказуючи, що довіреності на ім`я [PERSON] не надавала, а квартира вибула з її власності поза її волею, позивач просила визнати недійсною довіреність від 22.04.2016 року, за якою [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником, визнати недійсним договір-купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , витребувати з незаконного володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] та поновити державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON] . Справа розглядається судом першої інстанції вдруге - постановою Верховного Суду від 03.03.2021 рішення судів нижчих інстанцій скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді від 16.03.2021 прийнято справу до розгляду, призначено підготовче судове засідання на 01.04.2021. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, причини неявки не повідомила, судову повістку отримала особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 5 а.с. 162). За клопотанням представника позивача адвоката Ями Д.М. підготовче судове засідання було відкладено. 14.04.2021 від представника третьої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. - адвоката Сердюка Р.В. надійшли пояснення щодо позову. В наступне підготовче судове засідання позивач та її представник також не з`явилися, будь-яких заяви чи клопотань не подавали. При цьому представник позивача адвокат Ями Д.М. був належним чином про дату, час і місце судового засідання (т. 6 а.с. 207). За клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Гречихи С.Ю. підготовче судове засідання відкладено. 29.04.2021 від останнього надійшли письмові пояснення по справі. 29.04.2021 представник позивача адвокат Яма Д.М. подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи за експертною діяльністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів», на вирішення експерта просить поставити питання: ким саме, [PERSON] , або іншою особою проставлено підпис і напис " [PERSON] " на бланку довіреності від 22.04.2016 р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою Валентиною Миколаївною, реєстраційний № 425. Також у цій заяві викладені клопотання про направлення доручення Наро-Фомінському міському суду Московської області Російської Федерації про відібрання зразків підпису [PERSON] та витребування від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалової Валентини Миколаївни оригінал примірнику довіреності від 22.04.2016, виданої від імені [PERSON] , а також оригінальний примірник реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2016 рік. 29.04.2021 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Гречихи С.Ю. та представника заінтересованої особи - адвоката Сердюка Р.В. 20.05.2021 від адвоката Гречихи С.Ю. надійшли письмові заперечення проти вищезгаданого клопотання представника позивач про призначення експертизи, в яких викладено клопотання про звернення до Головного управління з питань міграції Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правовим відношенням по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 з дорученням про надання правової допомоги, а саме про надання наступної інформації: чи дійсно громадянка України [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29 травня 2002 року) безперервно знаходиться (постійно або тимчасово проживає/перебуває) на території Російської Федерації з 2014 по 2021 рік включно; у разі підтвердження зазначеного факту, вказати про наявність чи відсутність у громадянки України [PERSON] , [INFO] , правових підстав для постійного або тимчасового проживання/перебування на території Російської Федерації із наданням копій відповідних документів; в разі спростування зазначеного факту, вказати дату (дати) та місце (місця) виїзду громадянки України [PERSON] , [INFO] , за межі території Російської Федерації, а також про періоди її перебування поза державними кордонами Росії. 20.05.2021 підготовче судове засідання відкладено за ініціативою суду, оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] жодного разу в судові засідання не з`являлися, судові повістки поверталися неврученими. У підготовчому судовому засіданні 08.07.2021 вирішені вищезгадані клопотання. Зокрема постановлені відповідні ухвали, якими постановлено: направити судове доручення до Наро-Фомінського міського суду Московської області Російської Федерації згідно з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правовим відношенням по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 для відібрання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а саме зразків особистого підпису [PERSON] , [INFO] ; направити судове доручення до Головного управління з питань міграції Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правовим відношенням по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 про надання правової допомоги, а саме про надання наступної інформації: чи дійсно громадянка України [PERSON] , [INFO] , безперервно знаходиться (постійно або тимчасово проживає/перебуває) на території Російської Федерації з 2014 по 2021 рік включно, разі спростування зазначеного факту, вказати дату (дати) та місце (місця) виїзду громадянки України [PERSON] за межі території Російської Федерації, а також про періоди її перебування поза державними кордонами Росії. Провадження у справі зупинено до виконання міжнародних доручень (т. 6 а.с. 50-62). 20.08.2021 до суду від Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли повідомлення про повернення доручень для належного оформлення, у тому числі для здійснення засвідченого перекладу документів на російську мову. Ухвалою від 09.09.2021 поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.09.2021. У підготовче судове засідання 17.09.2021 учасники не з`явилися. Представник позивача надав заяву, в якій зазначив, що сторона позивача згодна запропонувати кандидатуру перекладача, оплатити його послуги в порядку ст. 139 КПК України (т. 6 а.с. 82). Клопотань про відкладення розгляду справи чи пояснень причин неявки представник позивача не надав. Представник відповідача - адвокат Гречиха С.Ю. подав заяву про відкладення судового засідання. 04.10.2021 представник відповідача не з`явився. Суд, враховуючи чотири неявки позивачки та її представника у судові засідання, три з яких без пояснень причин неявки та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи можливості вирішення поставлених питань, за відсутності сторони позивача, дійшов висновку про свідоме затягування стороною позивача розгляду і вирішення справи, що розцінюється як зловживання процесуальними правами та підстава для залишення позову без розгляду. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.02.2022 задоволено апеляційну скаргу представника позивача - адвоката Ями Д.М., ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 11.08.2022 представник позивача повторно надав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи за експертною діяльністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів», в якому також викладені клопотання про направлення доручення Наро-Фомінському міському суду Московської області Російської Федерації про відібрання зразків підпису [PERSON] та витребування від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалової Валентини Миколаївни оригінальний примірник довіреності від 22.04.2016, виданої від імені [PERSON] , а також оригінальний примірник реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2016 рік. Підготовче судове засідання 11.08.2022, з урахуванням позиції представника позивача та представника третьої особи адвоката Сердюка Р.В. відкладено через неявку відповідача [PERSON] та його представника. Підготовче судове засідання, призначене на 25.10.2022 о 08:30 год., було відкладено через відсутність позивача та його представника. Як встановлено судом пізніше, клопотання представника позивача від 24.10.2022 про участь у режимі відеоконференції, передано судді вже після судового засідання. 06.12.2022 у підготовчому судовому засіданні обговорювалася питання практичної реалізації виконання доручення до суду держави-агресора, за клопотанням представника позивача у засіданні оголошена перерва до 02.02.2023. 02.02.2023 представник позивача надав клопотання, в якому просить суд надіслати компетентному органу російської федерації судове доручення про отримання доказів - зразків підпису [PERSON] , використовуючи положення Гаазьких конвенції, щодо яких Україною не заявлено про їх зупинення або денонсацію: Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. (набула чинності для України і рф 01.12.2001) та Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 р. (набула чинності для України 21.07.2001 р., для рф 12.02.2001); після отримання зразків, вирішити клопотання про призначення експертизи. Також у клопотанні зазначено, що представник позивача, у судове засідання, призначене на 02.02.2023, не зможе з`явитися через зайнятість в іншій справі, тому просить оголосити перерву (тобто, по суті, відкласти підготовче удове засідання), а заявлене клопотання вирішити в наступному судовому засіданні. У зв`язку із зазначеним клопотанням, підготовче судове засідання 02.02.2023 було відкладено на іншу дату. 21.03.2025 представник позивача подав клопотання про застосування правил Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 для надіслання судового доручення компетентному органу рф про отримання зразків підпису [PERSON] , після отримання зразків просить вирішити питання про призначення експертизи. Також у клопотанні зазначає, що у судове засідання з`явитися не може, через зайнятість в іншій справі, просить вирішити клопотання за його відсутності. Ухвалою суду від 21.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про надіслання компетентному органу російської федерації судового доручення про отримання зразків підпису [PERSON] відмовлено, оскільки раніше витребувані від приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалової В.М. доручення, реєстраційний № 425, а також реєстр для реєстрації нотаріальних (об`єкти майбутнього експертного дослідження), не були надані суду. Також ухвалою від 21.03.2025 на приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] накладено грошове стягнення за невиконання ухвали суду про витребування доказів. 08.05.2025 від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалової В.М. надійшов оригінал довіреності від 22.04.2016, реєстраційний № 425, та копію аркушу із реєстру для реєстрації нотаріальних дій від 22.04.2016, реєстр № 425. У супровідному листі приватний нотаріус пояснює, що надати оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2016 рік не має можливості, оскільки вилучення (виїмка) реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані нотаріусу на зберігання в порядку, передбаченому Законом України «Про нотаріат», а також печатки нотаріуса не допускається (т. 6 а.с. 93-96). 29.06.2023 за наслідком підготовчого судового засідання судом постановлено низку ухвал. Зокрема мотивованою ухвалою відмовлено у задоволенні представника позивача про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду (надіслання компетентному органу російської федерації судового доручення) про отримання зразків підпису позивача [PERSON] . Крім того ухвалою суду призначено у справі почеркознавчу експертизу, доручивши її проведення Дніпровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Поставлено перед експертом на вирішення питання: ким саме, [PERSON] , або іншою особою проставлено підпис і запис " [PERSON] " на довіреності від 22 квітня 2016 року, що посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., реєстраційний № 425; витрати по проведенню експертизи покласти на позивача; постановлено надати експерту оригінал довіреності від 22 квітня 2016 року, що посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., реєстраційний № 425; зобов`язати сторону позивача протягом одного місяця з дня постановлення ухвали надати суду вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки підпису та почерку [PERSON] . Також за наслідками підготовчого судового засідання постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 04.08.2023 від представник позивача надіслав суду два зошити із записами, які за твердженням адвоката Ями Д.М. належать [PERSON] (а.с. 118-122). 31.08.2023 в судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи зразків підпису та почерку [PERSON] , що містяться на нотаріальних бланках 50 АБ 3610926, 50 АБ 3610927, 50 АБ 3610928, як умовно-вільних зразків її підпису та почерку, просив суд поновити процесуальний строк на подачу вказаних доказів. Мотивованою ухвалою відмовлено у поновленні процесуального строку в частині надання зразків підпису [PERSON] , що містяться на вказаних нотаріальних бланках, долучено до матеріалів справи два зошити із можливими зразками почерку позивачки, постановлено передати експертам для проведення раніше призначеної експертизи матеріали справи, в якій міститься оригінал довіреності від 22 квітня 2016 року, що посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., реєстраційний № 425, а також два зошити (чорного та рожевого кольору), як можливі вільні зразки почерку [PERSON] . Провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Матеріали справи були відправлені на експертизу, однак у перший раз повернулися до суду неврученими. Надалі суд повторно направив ті ж самі матеріали. 22.04.2024 від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи, а саме: вільних зразків підпису та почерку [PERSON] за 2015-2017 роки, що можуть знаходитись у різних за цільовим призначенням документах (бажано офіційних), заявах про надання комунальних послуг: банківських документах про отримання кредиту/карток; автобіографіях, особисто заповнених анкетах, листах, що належать до службової переписки та з місця роботи, установчих, приватизаційних документах, заявах про видачу паспорта, нотаріально посвідчених документах, тощо ( 10-15 документів); експериментальних зразків підпису [PERSON] , не менш ніж на 5-ти аркушах формату А-4; експериментальні зразки почерку [PERSON] , ідентичні досліджувальним рукописним записам, не менш ніж на 5-ти аркушах формату А-4. Також 30.04.2024 від експертної установи надійшло клопотання судового експерта про здійснення попередньої оплати експертизи, копія рахунку на оплату, та супровідний лист, в якому зазначено, що представнику позивача - адвокату Ямі Д.М. направлено оригінал рахунку на оплату експертизи, оригінал акт попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта. Ухвалою від 30.04.2024 поновлено провадження у справі, призначено судового засідання для вирішення клопотання експерта на 14.05.2024, постановлено викликати позивача [PERSON] у судове засідання для відібрання експериментальних зразків підпису, зобов`язано сторону позивача до дня судового засідання подати до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя додаткові матеріали, про які клопоче експерт. Судом розміщено оголошення на офіційному вебсайті удової влади про виклик позивачки до судового засідання, судову повістку її представник адвокат Яма Д.М. отримав особисто (т. 7 а.с. 152, 156). Однак у судове засідання 14.05.2024 ні позивач, ні її представник не з`явилися. Адвокат Яма Д.М. подав 14.05.2024 клопотання про відкладення судового засідання через зайнятість в іншій цивільній справі. Інші учасники не з`явилися також, від адвоката Гречихи С.Ю. надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Враховуючи, що до дня судового засідання 14.05.2024 суду не надано додаткових матеріалів, про які просить судовий експерт, позивачка особисто до суду не з`явилася для надання експериментальних зразків підпису та почерку, ухвалою суду від 14.05.2024, зокрема, відмовлено у клопотанні експерта про надання додаткових матеріалів, стороні позивача нагадано про обов`язок сплатити витрати на проведення судової експертизи, провадження у справі зупинено до проведення експертизи. 17.06.2024 до суду повернулися матеріали справи із листом директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого оплата позивачем за виставленим рахунком не була здійснена, наданих судом матеріалів недостатньо для проведення експертизи, тому експертна установа повідомляє про неможливість надання висновку судового експерта у цій справі. 21.06.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 27.08.2024. Судове засідання, призначене на 27.08.2024, відкладено за клопотанням представника позивача, що обумовлено проводженням лікування після оперативного втручання. 19.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про надання доручення компетентній установі рф про витребування зразків підпису позивачки, застосовуючи правила Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 р. (набула чинності для України 21.07.2001 р., для рф 12.02.2001); у разі відмови у задоволенні клопотання - доручити проведення експертизи іншій установі, надавши ті матеріали, які є у справі, а також нотаріальні бланки 50 АБ 3610926, 50 АБ 3610927, 50 АБ 3610928. Також 19.11.2024 представник позивача надав копію вироку № 331/3998/18 від 29.05.2024, за яким відповідача [PERSON] за ч. 4 ст. 358 КК України. В судовому засіданні 19.11.2024 протокольною ухвалою визнано діяння сторони позивача, які полягали у несплаті попередніх витрат на проведення експертизи, яка призначалася за клопотанням сторони, зловживанням процесуальним правом, а тому усі наступні клопотання про призначення експертизи та про отримання об`єктів експертиз суд залишає без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України. Також у цьому судовому засіданні заслухано вступне слово учасників справи, досліджено частину доказів по справі. В зв`язку із вичерпанням часу, відведеного для розгляду справи, в судовому засіданні оголошено перерву до 24.01.2025 18.01.2025 представник позивача подав аналогічне клопотання. Судове засідання, призначене на 24.01.2025, відкладено через відсутність електроенергії у приміщенні суду. В судовому засіданні 14.03.2025 клопотання представника позивача від 18.01.2025 залишено без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України. Також у судовому засіданні продовжено дослідження доказів. За клопотанням представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні оголошено перерву. Дату та час наступного судового засідання узгоджено з присутніми учасниками засідання. Проте в судове засідання 18.04.2025 не з`явився представник позивача, надавши клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату через зайнятість в іншій справі. 18.04.2025 у судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] - адвокат Гречиха С.Ю., представник заінтересованої особи - адвокат Сердюк Р.М. взяв участь у режимі відеоконференції. Щодо клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, присутні учасники заперечили, посилаючись на тривалість судового розгляду справи, неналежну процесуальну поведінку сторони позивача, за клопотанням якої судові засідання неодноразово відкладалися, при цьому дати судових засідань узгоджувалися з учасниками справи. Наполягали на судовому розгляді справи по суті. Вирішуючи питання про можливість продовження судового розгляду за відсутності сторони позивача, суд зауважує, що представник позивача реалізовував свої процесуальні права шляхом подачі письмових клопотань, підтримував їх усно на відповідних стадіях судового розгляду, у судовому засіданні 19.11.2024 виступив із вступним словом, реалізував право поставити запитання іншим учасниками судового засідання, брав участь у досліджені більшості доказів по справі у попередніх судових засіданнях, не був позбавлений права надати пояснення щодо кожного з дослідженого доказу. Крім того, долучений адвокатом Ямою Д.М. до клопотання про відкладення розгляду справи ордер про надання правничої допомоги особі в іншій справі сформований 17.04.2025, тобто напередодні судового засідання, та без врахування того, що дату та час цього судового засідання було заздалегідь узгоджено з адвокатом та іншими учасниками судового засідання. Бере суддя до уваги і попередню процесуальну поведінку особу, вище по тексту рішення зазначено кількість відкладень судових (підготовчих) засідань по справі за клопотанням представника позивача. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, адже неявка представника позивача в судове засідання для розгляду справи по суті є не першою (позивач та її представник не з?являлись 27.08.2024, неявка представника тоді відбулася з поважних причин). Отже у суду наявні визначені ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстави для розгляду справи за відсутності учасника справи, що не з?явився. В попередніх судових засіданнях представник позивача на позові наполягав, пояснюючи, що в 2014 році [PERSON] поїхала до російської федерації, де з того часу і мешкає, на територію України не поверталась, на час видачі довіреності у 2016 році також перебувала на території РФ, тому довіреність видати не могла. Вважав, що посилання представників відповідача та третьої особи не мають значення для справи, адже довіреність від імені позивачки підроблена - підписана іншою особою. Представник [PERSON] - адвокат Гречиха С.Ю. та представник заінтересованої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. - адвокат Сердюк Р.М. заперечували проти позовної заяви. У матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява [PERSON] , відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності, пояснивши в цій заяві про те, [PERSON] вона не знає, а виступити від її імені у договору купівлі-продажу майна її попросили знайомі, які пояснили, що власник майна відсутній в Україні, тому не може самостійно укласти договір. Проти задоволення позову не заперечує (т. 1 а.с. 81). З матеріалів справи не вбачається, хто саме надав суду цю заяву під час першого розгляду справи, однак відповідно до пояснень учасників справи заява надана представником позивача (зокрема, див. т. 5 а.с. 149). Третя особа приватний нотаріус Деллалова В.М. в ході першого розгляду справи направили до суду письмові пояснення, відповідно до яких 22.04.2016 до неї звернулась особисто [PERSON] , яка надала паспорт громадянки України [NUMBER] , виданий 12.10.1999, який не міг ознак підробки. На прохання [PERSON] нотаріус оформила довіреність, яка була підписана [PERSON] особисто в присутності нотаріуса. Після відкриття провадження у справі судом нотаріус перевірила на вебсайті МВД України за номером паспорта паспорт з даними, який був наданий [PERSON] , та з?ясувала, що паспорт з таким номером значиться серед викрадених або втрачених. На час оформлення довіреності доступу до відповідних пошукових баз не було, він відкритий з квітня 2017 року (т. 1 с.с. 87-90). В ході цього судового розгляду третя особа надсилала клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 18.04.2025 закінчено дослідження доказів, проведено судові дебати, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. На підставі абз. 2 ч. ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 28.04.2025. На підставі досліджених доказів судом встановлено таке. Квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2004 на праві власності належала [PERSON] (т. 1 а.с. 13-15). 10.05.2016 між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] придбав у власність вказану квартиру (т. 1 а.с. 16-17). При оформленні вказаної угоди на підтвердження права власності продавця на відчужувану квартиру було надано дублікат договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменком Ю.П, який видано Державним нотаріальним архівом Головного управління юстиції у Запорізькій області 12.04.2013. Як зазначено у вказаному договорі, [PERSON] діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М. 22.04.2016 № 425. Оригінал вказаної довіреності досліджено в судовому засіданні. Як зазначено у реєстрі реєстраційних дій, копія аркушу із записом реєстраційної дії за № 425 від 22.04.2016 з якого також досліджена в судовому засіданні, особу [PERSON] встановлено за паспортом [NUMBER] , виданим 12.10.1999 Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області. (т. 7 а.с. 94-96). Надалі, а саме 09.09.2016, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав у власність вказану квартиру (т. 1 а.с. 18-19). Згідно з відповіддю начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС в Запорізькій області від 25.04.2017 [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянки України в Дніпровському РВ у м. Запоріжжя УДМС в Запорізькій області не документувалась. Відповідно до листа начальника відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 23.02.2018, 29.05.2002 [PERSON] отримала паспорт [NUMBER] на ім?я [PERSON] , [INFO] , у зв?язку із загальним обміном паспорту. Паспорт виданий на підставі паспорту [NUMBER] , виданого Ленінським РВВС в Запорізькій області 14.11.1980 (т. 1 а.с. 203). Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом листом від 03.09.2018 повідомлено, що 12 квітня 2013 року за реєстровим номером № 2-31 було видано дублікат договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. 03.11.2004. Даний дублікат був виданий [PERSON] , якою наданий дублікат картки фізичної особи-платника податків ДПІ по Заводському району на ім?я [PERSON] , виданий 29.11.2004, паспорт серії [NUMBER] , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29.05.2002 (т. 3 а.с. 23). Відповідачка [PERSON] вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024 у справі № 331/3998/18 засуджена за ч. 4 ст. 358 КК України. При вирішенні справи суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до абз 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з положеннями 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. За положеннями статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац перший частини першої статті 216 ЦК України). Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до абз. 1 статті 638 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Статтею 239 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Згідно з положеннями ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Частина 1 ст. 245 ЦК України визначає, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Статтею 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст. 1003 ЦК України). За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначає ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами чч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України) Враховуючи вищевказані обов?язки сторін, позивач мала довести факт непідписання оспорюваної довіреності або шляхом доведення фізичної неможливості підписати оспорювану довіреність у зв?язку з перебуванням на момент її видачі в іншому місці, на території іншої держави, або довести, що підпис на довіреності належить не їй (є підробленим). Будь-яких доказів на підтвердження доводів позовної заяви про те, що 2014 року [PERSON] залишила територію України та на момент видачі оспорюваної довіреності не перебувала в Україні, суду не надано. Щодо доводів сторони позивача про непідписання [PERSON] оспорюваної довіреності суд зазначає таке. Сторона позивача наполягала на проведенні судової почеркознавчої експертизи, однак достатніх зразків почерку [PERSON] не надала, посилаючись на те, що [PERSON] не може самостійно прибути до суду, оскільки проживає у російській федерації. Задля можливості проведення цієї експертизи сторона позивача заявляла клопотання про направлення доручення Наро-Фомінському міському суду Московської області російської федерації про відібрання зразків підпису [PERSON] . Судом 08.07.2021 постановлено відповідну ухвалу, надано відповідне доручення. Однак 20.08.2021 до суду від Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло повідомлення про повернення доручення для належного для належного оформлення, у тому числі для здійснення засвідченого перекладу документів на російську мову. Судом призначено підготовче судове засідання 17.09.2021 для вирішення питання про здійснення перекладу. Представник позивача надав заяву, в якій зазначив, що сторона позивача згодна запропонувати кандидатуру перекладача, оплатити його послуги в порядку ст. 139 КПК України, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У подальшому будь-яких дій, направлених на переклад судового доручення не вчиняв. Після початку повномасштабної збройної агресії рф проти України представник позивача просив застосувати правила Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. (набула чинності для України і рф 01.12.2001) та Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 р. (набула чинності для України 21.07.2001 р., для рф 12.02.2001). Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який діє дотепер. Відповідно до ч. 1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. За зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану. Відповідно до Закону України від 01.12.2022 (набрав чинності 23.12.2022) «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року» преамбули: 1.

Outcome: dismissed