Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У вересні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», треті особи: [PERSON] (далі по тексту - третя особа 1), [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: - стягнути з відповідача на користь позивачки недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 42861,63 грн.; витрати на проведення товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку - 4800,0 грн.; судовий збір. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 02 лютого 2024р. по вул. Госпітальній, 2, в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участі автомобілів: «Volkswagen Tiguan» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням третьої особи 1 та «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивачка. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, відтак позивачці було заподіяно шкоду. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024р. по справі № 757/7137/24-п, третю особу 1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №ЕР.215310768 від 22 червня 2023р., виданого відповідачем (франшиза за полісом становить 2600,0 грн.). На виконання положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачкою було надано відповідачу усі необхідні документи, для здійснення виплати суми страхового відшкодування, в тому числі заяву про страхове відшкодування. Станом на дату подання позовної заяви до суду, страховиком на користь позивачки 21 лютого 2024р. було здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 26918,93 грн. Натомість, згідно зі складеним на замовлення позивачки висновком експерта № 5603/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 28 березня 2024р., вартість матеріального збитку, яка була спричинена позивачці, як власнику автомобіля «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] становить 69730,56 грн. Таким чином, недоплачена сума страхового відшкодування, на думку сторони позивача повинна складати 42861,63 грн., яку позивачка просила стягнути на свою користь із відповідача. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 21 жовтня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що сума страхового відшкодування була розрахована у встановленому законом порядку, відповідачем були враховані положення ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також визначену полісом страхування франшизу 2600,0 грн. 23 жовтня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що доводи сторони відповідача наведені у відзиві на позов, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в обгрунтування відзиву на позов, стороною відповідача не надано жодного належного і допустимого доказу. Крім того, на думку сторони позивача, оцінка вартості матеріального збитку, який було спричинено позивачці, внаслідок ДТП була проведена з недотриманням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом МЮ України, Фондом державного майна України 24 листопада 2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу МЮ України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009р.№ 1335/5/1159). Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача не подавались. В судовому засідання представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив, просив суд позов задовольнити. Відповідач, треті особи 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку; в судові засідання своїх представників не направили, поважності причин неявки не повідомили. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2024р. по вул. Госпітальній, 2, в м. Києві мала місце ДТП, за участі автомобілів: «Volkswagen Tiguan» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням третьої особи 1 та «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивачка. Вказана ДТП, сталася з вини водія - третьої особи 1 [PERSON] , що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024р. по справі № 757/7137/24-п. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача, відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР.215310768 від 22 червня 2023р., виданого відповідачем (франшиза за полісом становить 2600,0 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п. 2) ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна Судом встановлено, і це не заперечувалося сторонами, протягом всього часу розгляду справи в суді, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду вказаної заяви страховиком на користь позивачки 21 лютого 2024р. було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 26918,93 грн. Згідно зі складеним на замовленням позивачки Висновком експерта № 5603/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 28 березня 2024р., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 61319,14 грн. (без урахування складової ПДВ); вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 69730,56 грн. Так, заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позов, посилався, в обгрунтування на Звіт № 627 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16 лютого 2024р. Оцінюючи надані сторонами, в якості доказів, Висновок експерта № 5603/24 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 28 березня 2024р. та Звіт № 627 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 16 лютого 2024р., суд вважає за можливе покласти в основу рішення Висновок експерта № 5603/24, складеного атестованим судовим експертом Дроздовим Ю.В., з огляду на те, що судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а сам висновок складено безпосередньо для надання до суду по вказаній цивільній справі, був проведений за наслідками огляду пошкодженого автомобіля. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, 9 Постанови за № 6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на відсутність у позивача документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля і відповідну відсутність підстав для отримання доплати у розмірі податку на додану вартість, що підтвердив в судовому засіданні представник позивача, наголошуючи, що відновлювальний ремонт стороною позивача не проведений, недоплачена позивачці частина належного страхового відшкодування становить різницю між вартістю відновлювального ремонту КТЗ «Mercedes Benz E 220» д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники та частково сплаченим страховим відшкодуванням у неповному розмірі, і за вирахуванням визначеної полісом франшизи: 31800,21 грн. (61319,14 грн. - 26918,93 грн. - 2600,0 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,2 грн.; витрати на оплату вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4800,0 грн.

Outcome: partial