Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

08.01.2025 року представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) «Моторобудівників 32» Вишняков Д.О. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із вказаним позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Моторобудівників 32» заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинка в розмірі 12835,31 гривень, з них: основний борг: 10\~827, 44 грн., 1\~564, 59 грн. (3% річних); 443, 28 грн. (інфляційні витрати), судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] проживає і є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Моторобудівників 32». Згідно розрахунку заборгованості станом за період з 31.01.2022 по 24.12.2024 сума заборгованості складає 12332,00 грн. з них: основний борг: 10\~827, 44 грн., 1\~564, 59 грн. (3% річних); 443, 28 грн. (інфляційні витрати). Згідно рішенням загальних зборів № 14 ОСББ від 20.12.2021 внесок на управління будинком складає 4,95 грн. на 1 кв.м.; рішенням загальних зборів № 15 ОСББ від 19.12.2022 внесок на управління будинком складає 4,95 грн. на 1 кв.м.; рішенням загальних зборів № 17 ОСББ від 03.12.2023 внесок на управління будинком складає 6,5 грн. на 1 кв.м. Відповідач з 31.01.2022 року не виконує передбачений статутом об`єднання обов`язок по сплаті внеску на управління багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 10827,44 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання останньої, проте конверти були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку без вручення. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотаня до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом першим частини 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Частиною 3 статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (частка власності 1/1), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 361777633), на підставі договору дарування 3-1392 від 05.11.2005, посвідченого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, свідоцтвом про право власності 2413 від 17.06.1996 року.. Згідно інформації Департаменту адміністративних послуг Запорізької області, що надійшла до суду 10.01.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 07.03.1980 року по теперішній час. Управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] здійснюється ОСББ «Моторобудівників 32», яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань 27.04.2022 року, № запису 23590475, код ЄДРПОУ 40591600. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Так, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку «Моторобудівників 32» за місцезнаходженням [ADDRESS] (код ЄДРПОУ 40591600), оформленим протоколом № 14 від 20.12.2021 року, затверджено кошторис на 2022 рік та встановлено внески на витрати на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Моторобудівників 32» на 2022 рік у розмірі 4,95 за 1 кв. м. з житлових приміщень, 3,09 за 1 кв. м. з нежитлових приміщень; рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку «Моторобудівників 32» за місцезнаходженням [ADDRESS] (код ЄДРПОУ 40591600), оформленим протоколом № 15 від 19.12.2022 року, затверджено кошторис на 2022 рік та встановлено внески на витрати на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Моторобудівників 32» на 2023 рік у розмірі 4,95 за 1 кв. м. з житлових приміщень, 3,09 за 1 кв. м. з нежитлових приміщень; рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку «Моторобудівників 32» за місцезнаходженням [ADDRESS] (код ЄДРПОУ 40591600), оформленим протоколом № 17 від 03.12.2023 року, затверджено кошторис на 2024 рік та встановлено внески на витрати на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Моторобудівників 32» на 2024 рік у розмірі 6,50 за 1 кв. м. з житлових приміщень, 5,50 за 1 кв. м. з нежитлових приміщень; Вищевказані рішення загальних зборів ОСББ «Моторобудівників 32» є чинним, ніким неоспореними та не скасованими. Відповідно до вимог пункту 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. З наданого позивачем розрахунку заборгованості із внесків на управління багатоквартирним будинком власника кв. [ADDRESS] , вбачається, що відповідач [PERSON] не сплачував в повному обсязі внески на управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого за період з 31.01.2022 року по 01.12.2024 року заборгованість становить 10827,44 грн. Відповідачем було сплачено за вказаний період п`ятьма платежами внески у розмірі 1\~700 грн. (200 грн. у січні 2022-го року, 200 грн. у жовтні 2022-го року, 300 грн. у квітня 2023-го року, 500 грн. у листопаді 2023-го року та 500 грн. у березні 2024-го року). Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири 65,83 кв. м. та відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «Моторобудівників 32». Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язанням має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанням (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язанням настають правові наслідки встановлені договором або законом. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком у розмірі 12835,31 грн., з них: основний борг: 10\~827, 44 грн., 1\~564, 59. (3% річних); 443,28 грн. (інфляційні витрати). Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до платіжної інструкції № 1992 від 23.12.2024 року, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Враховуючи доведення понесення позивачем витрат зі сплати судового збору, положення ст.141 ЦПК України, висновок суду про задоволення позовної вимоги з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. стороною позивача надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 23.12.2024 року, укладений з адвокатом Вишняковим Д.О.; Акт про приймання-передачу виконаних робіт за надання юридичних послуг згідно договору від 23.12.2024, відповідно до якого вартість послуг за підготовку та подання позовної заяви складає 5000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера від 23.12.2024 на суму 5000,00 грн. У свою чергу від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, будь-яких заперечень щодо неспівмірності про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. суду не надано. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає що така сума витрат у розмірі 5000,00 грн. відповідає критерію реальності. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн., які є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved