Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В березні\~2025\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що вони з відповідачем з 21 вересня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. Позивач у судове засідання не з`явився, надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Судом встановлено, що сторони з 21 вересня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська, актовий запис №50 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21 вересня 1991 року). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 вересня 1991 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної заяви позивачки про зміну прізвища. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем, стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved