Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 20.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 958389, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 1000 грн. строком на 30 днів. 05.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4617957, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 8000 грн. 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 958389. В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло, права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 4617957. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги, в тому числі за договором № 4617957. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за договором позики № 958389 від 20.09.2021 становить 3418,46 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2400 грн. - заборгованість за процентами, інфляційні збитки - 16 грн., 3% річних - 2,46 грн. Заборгованіть [PERSON] за договір про споживчий кредит № 4617957 становить 57526 грн., яка складається з заборгованість за тілом кредиту - 7600 грн., заборгованості за процентами - 48406 грн. та заборгованість за комісіями - 1520 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 60944,46 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 11.04.2025 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, ухвалив здійснити заочний розгляд справи. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази по справі суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено що 20.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , укладено договір позики № 958389, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 1000 грн. строком на 30 днів. (п. 2.1, 2.2 договору). Відповідно до п. 2.3 договору, базова процентна ставка (фіксована) 2,00%, яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення позики. 05.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4617957, відповідно до якого відповідачу наданий кредит в сумі 8000 грн. відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 8000 грн. (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 400 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 25.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 958389. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 від 10.01.2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 958389 від 20.09.2021. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло, права грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором № 4617957. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги, в тому числі за договором № 4617957 від 05.09.2021. Тобто, за умовами укладених договорів факторингу ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 958389 від 20.09.2021 та за договір про споживчий кредит № 4617957 від 05.09.2021. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст.1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З наданого позивачем розрахунку вбачається що заборгованість [PERSON] за договором позики № 958389 від 20.09.2021 становить 3418,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 1000 грн., заборгованість за процентами - 2400 грн., інфляційні збитки - 16 грн., 3% річних - 2,46 грн. Заборгованість [PERSON] за договір про споживчий кредит № 4617957 від 05.09.2021 становить 57526 грн., яка складається з заборгованість за тілом кредиту - 7600 грн., заборгованості за процентами - 48406 грн. та заборгованість за комісіями - 1520 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзиву на позов не подав. Судом встановлено, що відповідач уклавши кредитні договори, та взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Позивачем надано детальні розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які у суду не викликає жодного сумніву. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок відповідач суду не надав. Враховуючи процес змагальності, відповідач зобов`язаний був спростовувати доводи і твердження позивача, подавши свої докази. Відповідач будь-яких доказів не подав, надані позивачем розрахунки не спростував. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач, уклавши договір позики № 958389 від 20.09.2021 та договір про споживчий кредит № 4617957 від 05.09.2021 був ознайомлений з умовами кредитування, строком надання кредитних коштів, терміном їх повернення, процентами за користування кредитними коштами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними і підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, а тому сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн. договором на надання юридичної допомоги № 496 від 01.02.2025, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістенс». При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу є неспівмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. При цьому, суд виходить з того, що розглянута судом справа не має значної складності, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, який подав до суду відповідну заяву. Очевидно, що перелічені в договорі та заяві на надання юридичної допомоги не вимагали від адвоката витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позивачу слід відшкодувати лише необхідні і розумні витрати на правову допомогу. Такими у цій справі є витрати у розмірі 2000 грн., які і слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved