Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 03.11.2021 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них у народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя. Вказує, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з листопада 2023 року. Їхній шлюб існує тільки формально, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбву повністю суперечить її інтересам, тому строк на примирення просить не надавати. Також зазначає, що відповідач повністю самоусунувся від матеріального утримання дітей, не піклується про їх фізичний і моральний розвиток. Вказує, що матеріально буде допомагати лише після рішення суду про стягнення аліментів. При цьому, має ігрову залежність, і всі зароблені ним кошти витрачає на свої потреби, а вона одна не може покрити всі потреби малолітніх дітей в їжі і одягу. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідач у судове засідання не з"явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з якої убачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 3000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 03.11.2021 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивачки у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, через різні погляди на життя спільне життя у сторін не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними припинено, сторони з листопада 2023 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач позов у частині розірвання шлюбу визнав повністю, подавши 04.11.2024 року заяву відповідного змісту. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому враховуючи бажання позивачки надалі мати прізвище набуте у шлюбі - залишити позивачу, прізвище набуте у шлюбі\~ [PERSON] . Також, як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується відповідачем малолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір"ю [PERSON] . Відповідач повністю самоусунувся від матеріального утримання дітей, не піклується про їх фізичний і моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд також враховує положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якиим кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач позов у частині стягнення аліментів визнав частково, подавши 04.11.2024 року заяву відповідного змісту. А тому, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що відповідач перебуває у працездатному віці, інших утриманців немає, виходячи з інтересів дітей, суд уважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 01.04.2024\~\~року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial