Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бабанської селищної ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який обґрунтував наступним. [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Вільшанослобідської сільської ради. Вона є спадкоємцем за заповітом та єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до інформації, яка міститься у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, спадкова справа після смерті [PERSON] заводилася під № 608/2013 спадкоємцем за заповітом, [PERSON] на інше спадкове майно (цей спадкоємець не має родинних стосунків з покійною, тому не може спадкувати інше майно, окрім заповіданого). Маючи намір прийняти спадщину, вона звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2020, мотивуючи тим, що нею, [PERSON] , пропущено шестимісячний термін, визначений законом для прийняття спадщини, та вона не вступила в права спадкоємця фактично. При цьому, нотаріусом усно їй було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса, оскільки не знала про наявність заповіту на її ім`я, тому нещодавно дізнавшись про це, одразу звернулася до суду з вказаним позовом. Вважає, що така причина пропуску визначеного законом строку є поважною та пов`язана з істотними труднощами для неї і є підставою для продовження їй строку для прийняття спадщини. Просить суд продовжити їй, [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вільшана Слобідка, Уманського району, Черкаської області строком на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірителя, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Бабанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляли, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку. Попередньо до суду направили відзив, у якому просять суд відмовити у задоволенні позову, оскільки не погоджуються з позицією позивача щодо того, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , так як достовірно відомо про наявність заповіту на користь [PERSON] . Також не погоджуються з твердженням позивача про поважність причин пропуску строку визначеного законом для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки будучи дочкою померлої, тобто спадкоємцем першої черги за законом, мала можливість за життя спілкуватися зі своєю матір`ю, але цього не робила з власного бажання, тому не вчинення нею будь-яких дій одразу після смерті спадкодавця є її добровільним вибором. Спадкоємець за заповітом [PERSON] , який не перебуває у родинних стосунках зі спадкодавцем, був обізнаний про наявність заповіту та своєчасно звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Тобто вважають, що позивач свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчинила дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, що на їх думку виключає застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши позицію сторін, викладену у заявах, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено про те, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вільшанослобідської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 94 років у селі Вільшана-Слобідка, Уманського району, Черкаської області, актовий запис про смерть № 7. Позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про шлюб № 1) [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільшано-Слобідською сільською радою Бабанського району Київської області. Актовий запис про народження № 14 від 01 січня 1951 року. У відповідності до заповіту, складеного 27.06.2002, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вільшанослобідської сільської ради, [PERSON] належну їй земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,9788 га, розташовану в адміністративних межах Вільшан-Слобідської сільської ради заповіла [PERSON] . Згідно довідки, виданої Вільшанослобідською сільською радою Уманського району Черкаської області від 06.11.2020, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована на день смерті по [ADDRESS] . На день її смерті в с. Вільшана-Слобідка Уманського району Черкаської області, залишився жилий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який рахується за померлою у погосподарській книзі № 5. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована. Факт належності спадкодавцю [PERSON] вищевказаного житлового будинку також підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 10.08.2012, виданого виконавчим комітетом Вільшанослобідської сільської ради та витягом про державну реєстрацію прав серії СЕВ № 793377, виданого Уманським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 10.08.2012. Згідно постанови [PERSON] , державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області, від 16.06.2020 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вказаною постановою нотаріусом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] і на день смерті вона була зареєстрована в с. Вільшана Слобідка Уманського району Черкаської області. Строк для прийняття спадщини закінчився 14 лютого 2014 року. Згідно довідки Вільшанослобідської сільської ради Уманського району Черкаської області від 08.11.2013 за вих. № 143/02-25 вищевказаний спадкодавець була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті проживала та була зареєстрована одиноко. Також нотаріусом зазначено про те, що згідно матеріалів спадкової справи № 608/2013 спадкоємцем за заповітом, посвідченим Вільшанослобідською сільською радою Уманського району Черкаської області 29.05.2012, реєстр за № 5, на земельну ділянку, є [PERSON] , який прийняв спадщину у встановлені законодавством строки, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. [PERSON] разом зі спадкодавцем не проживала і не була зареєстрована, тобто спадкоємець не вчинила жодних дій, передбачених ст. 1269 ЦК України, а саме не подала заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця та не проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті. Також встановлено, що [PERSON] не була на момент смерті спадкодавця малолітньою, неповнолітньою, недієздатною, а також особою, цивільна дієздатність якої обмежена. Крім того, судом в ході розгляду справи було витребувано матеріали спадкової справи № 608/2013 заведено. Уманською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка містить заяву [PERSON] , від 13.11.2013 за № 1686, про прийняття ним спадщини за заповітом, складеним спадкодавцем [PERSON] , посвідчений 29.05.2012 по р. № 5. Нотаріусом у межах вказаної спадкової справи 13.11.2013 було сформовано інформаційні довідки № 35733372 про заведення спадкової справи та № 35736633, про наявність заповітів чи спадкових договорів, та згідно останньої довідки встановлено, що у спадковому реєстрі зареєстровано ряд чинних заповітів від імені [PERSON] , в тому числі заповіт від 27.06.2002 на користь позивача [PERSON] та заповіт, посвідчений 29.05.2012 на користь відповідача [PERSON] . Заява про прийняття спадщини подається особисто спадкоємцем у встановлений Законом строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1217 та ст.1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову справу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. За результатами аналізу практики ВС можна навести приблизний перелік поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту тощо. Як зазначив в своїй постанові ВС КЦС справа №405/7058/19 від 26.07.2021, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки згідно матеріалів справи та постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач не була проінформована про наявність заповіту на її користь, у зв`язку з чим і не звернулася до нотаріуса. Крім того, спадкодавець за життя зробила декілька спадкових розпоряджень, охопивши певну частину своєї власності, на спадкоємців. Відповідач по справі [PERSON] , своєчасно звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини та згідно матеріалів спадкової справи інші спадкоємці із такими заявами не зверталися. Також [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову. Інформація про інших спадкоємців, в тому числі осіб, частка на спадок яких у спадщині є обов`язковою, також відсутня. Позивач у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, так як не була обізнана про наявність заповіту. Але тільки дізнавшись про наявність заповіту, зібрала необхідні документи, звернулася до нотаріуса та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом. Тобто такі обставини, що склалися, не залежали від позивача та як тільки у неї з`явилася така можливість, вона одразу вчинила дії для прийняття спадщини та звернулася до нотаріуса. Тому, з урахуванням встановлених обставин справи, які повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що заявлений позивачем додатковий строк у два місяці буде цілком достатнім для реалізації прав позивача. Крім того, суд при прийнятті рішення не враховує відзив, поданий представником відповідача Бабанської селищної ради, оскільки, як було встановлено судом, необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною при поновленні строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України у разі наявності заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, має надати відповідні докази та послатися на норми права. Але у відзиві викладені лише припущення представника відповідача, з урахуванням, що Бабанська селищна рада не є спадкоємцем та не може бути таким, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки останньою за життя прийнято рішення про розпорядження своїм майном та визначено коло спадкоємців. На підставі викладеного та

Outcome: approved