Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування усиновлення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13.03.2009 № 2о-71/09 оголошено [PERSON] та [PERSON] усиновителями малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано відділ РАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві внести зміни в актовий запис за № 3351 від 11.11.2008 про народження дитини [PERSON] , вказавши його батьками: батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, зареєстрованого: [ADDRESS] ; матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянку України, зареєстрованої: [ADDRESS] . Змінено прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] » ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », дату народження « [INFO] » на « [INFO] ». Місце народження дитини залишено без змін. З часу усиновлення [PERSON] проживає в родині як рідний син. Крім [PERSON] позивачі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відношення до всіх дітей однакове. Для [PERSON] створили всі умови для розвитку та навчання, вдома він має власну кімнату й все необхідне для навчання, забезпечений одягом та шкільним приладдям. [PERSON] навчається у 9-му класі гімназії № 283 ІІ-ІІІ ступенів Деснянського району міста Києва, відвідував заняття тренувальної групи карате Дитячо-юнацького центру спортивних єдиноборств «Муромець-1999», відвідував курси «Пайтон» у школі програмування. При цьому, позивачі як батьки несли всі витрати для навчання та розвитку дитини. Однак, протягом останнього року, [PERSON] неадекватно себе поводить, проявляє агресію до позивачів та оточуючих, син не проявляє уваги до навчання, на зауваження вчителів не реагує, постійно прогулює школу, не сприймає позивачів, як батьків, не проявляє елементарної поваги, нецензурно виражається, не хоче жити з батьками - позивачами, регулярно збігає з дому, що змушує позивачів постійно звертатися до поліції, яка його розшукує та повертає додому. [PERSON] почав красти вдома гроші, обманювати, на будь-які зауваження взагалі не реагує. При цьому, позивачі, як батьки, тривалий час робили знижку на можливий перехідний вік сина та підлітковий максималізм та вживали всіх заходів щодо корекції поведінки сина, маючи надію на його виправлення. З цією метою зверталися до психологів, викладачів у школі, а також до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, але всі спільні дії на даний час жодних позитивних результатів не дали. Позивачі, на даний час, як батьки вичерпали всі доступні способи реагування на дану ситуацію, не знають як вгамувати поведінку сина, звернення до психологів, повчання шкільних вчителів та роз`яснення працівників поліції на адресу сина також не дають результатів. Через неадекватну поведінку [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] почали його сторонитися та побоюватися, не знають як реагувати на його дії. Діти [PERSON] та [PERSON] не почувають себе в безпеці у власному домі, коли присутній [PERSON] . Все це створює напругу та негативну атмосферу у родині позивачів. Таким чином, в даний час між позивачами та сином [PERSON] склалися стосунки, які роблять неможливим спільне проживання і виконання ними, як усиновлювачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до нього, при цьому таємниця усиновлення від [PERSON] збережена. Враховуючі вище наведене змушені звертатися із позовом до суду про скасування усиновлення. Представник відповідача - [PERSON] подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Вважає доводи викладені в позовній заяві необґрунтованими та надуманими, оскільки позивачі ознайомлені з порядком та умовами усиновлення, правами і обов`язками кандидатів в усиновлювачі, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами і виховання усиновленої дитини. Крім того, з моменту набрання рішення законної сили неповнолітній [PERSON] на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не перебуває. 17.11.2023 до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від позивачів щодо влаштування їх неповнолітнього сина, [PERSON] , до спеціального закладу у зв`язку з тим, що він приблизно з п`ятого класу почав займатися крадіжками, також дитина повідомила їм, що хоче проживати без батьківського піклування, не приходить на ночівлю додому, залишається ночувати у друзів або ночує у під`їзді на сходах, дитина стала агресивна та не хоче спілкуватися з батьками. Діючи в межах своїх повноважень, спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації 17.11.2023 з неповнолітнім [PERSON] проведено профілактично - виховну бесіду. Під час бесіди дитина зазначила, що упродовж останніх 5 років в нього постійні непорозуміння та конфлікти з батьком, який відносно нього вчиняє психологічне, фізичне та економічне насильство. Тому з метою уникнення конфліктів з батьком не приходить на ночівлю додому, залишається ночувати у друзів або ночує у під`їзді на сходах. Також, в ході бесіди з неповнолітнім [PERSON] та його матір`ю спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано їм звернутися до психотерапевта та змінити навчальний заклад дитині, оскільки у дитини виникають непорозуміння з однокласниками і він немає бажання навчатися в даному закладі. Крім того з метою запобігання вчинення домашнього насильства в добровільному порядку рекомендовано позивачам звернутися до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва для проходження програми для кривдників. Службою у справах дітей та сім`ї Зазимської сільської ради Броварського району Київської області родині [PERSON] було рекомендовано: звернутися до фахівця Міжнародної благодійної організації «Надія на житло для дітей» по роботі з сім`ями, де діти проявляють складну девіантну поведінку, для надання консультацій та можливого залучення фахового психолога для роботи з неповнолітнім; звернутися самим батькам до психолога, для з`ясування причин відсутності контакту з неповнолітнім та пошуку нових варіантів вирішення даного питання; розглянути варіант після закінчення 9 класу влаштування неповнолітнього до навчального закладу з проживанням на його території, враховуючи схильності та вподобання до майбутньої професії неповнолітнього [PERSON] . 18.01.2024 [PERSON] , звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Зазимської сільської ради Броварського району Київської області з заявою про відмову від надання будь яких соціальних послуг та супроводу їхньої родини, а також відмовилася від постановлення на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що повертаються проживати за місцем реєстрації у місті Києві. На неодноразові запрошення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації позивачі не з`явилися, письмових пояснень не надавали. Позивачами не надано доказів того, що з моменту усиновлення дитина мала стійке порушення психіки в тому числі розлади поведінки. При цьому, скасування усиновлення порушує права дитини проживати та виховуватися у сім`ї і не відповідає інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, що суттєво може вплинути на його поведінку та стан здоров`я. Обґрунтування позовних вимог позивачів про неможливе спільне проживання усиновленої дитини у їхній сім`ї разом із біологічними дітьми позивачів викладаються без будь-якого документального підтвердження (медичне обстеження дитини, висновки фахівців психологів та інше). Отже, у бажанні батьків скасувати усиновлення відносно неповнолітнього [PERSON] вбачається свідома відмова від дитини, що не свідчить про дотримання інтересів самої дитини. Позивачка [PERSON] до суду подала відповідь на відзив, де зазначено, що доводи відповідача про невчинення позивачами як батьками будь-яких заходів щодо налагодження контакту з дитиною не відповідають дійсності. 31.05.2021 позивачі з огляду на погану успішність дитини в школі зверталися за медичною допомогою до невролога КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1». Дитина пройшла призначений курс лікування. Також, 24.02.2023 позивачі з огляду на погане навчання [PERSON] та постійні обмани батьків, повторно зверталися за медичною допомогою до невролога КНП - Київська міська клінічна лікарня № 1». Дитина пройшла медичне обстеження та відповідне призначене лікування. Крім того, у 2023 році за зверненням позивачів до Деснянського районного в місті Києві Центру соціальних служб син [PERSON] відвідав 10 консультацій психолога. Доводи сторони відповідача про те, що батьки не сприяли вирішенню конфліктних ситуацій між ними та сином, маючі на увазі напевно їх небажання йти за контакт із Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, не заслуговують на увагу оскільки не відповідають дійсності. Процесуальні дії Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.04.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Службу у справах дітей та сім`ї Зазимської сільської ради Броварського району Київської області. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити, скасувати усиновлення. Пояснила, що [PERSON] усиновили, коли останньому було декілька днів від народження, саме позивачі забрали [PERSON] з пологового будинку. З 5 класу [PERSON] почав красти гроші. Після початку війни, позивачка виїхала з міста Києва разом з іншими дітьми, проте [PERSON] відмовився та залишився в місті разом з батьком. Через декілька місяців позивачка з дітьми повернулась та деякий час сім`я проживала у с. Зазим`є. Проте, поведінка [PERSON] викликає страх у позивачки за інших дітей в сім`ї. Оскільки [PERSON] поводить себе дуже агресивно, висловлюється ненормативною лексикою, не поважає батьків, прогулює навчання та ображає інших дітей в школі. Вчителі, батьки дітей та самі діти в класі постійно скаржаться на негативну поведінку [PERSON] . Крім того, зміна навчального закладу не дало позитивних результатів, [PERSON] досить часто йде з дому, у зв`язку із чим повідомляють органи поліції, які розшукують та повертають його до дому. Позивачка в судовому засіданні наголошувала на тому, що [PERSON] не розкривали таємницю його усиновлення, у зв`язку із чим позивачка боїться реакції останнього. Неодноразово наголошувала на тому, що не може проживати разом з сином [PERSON] та просила позбавити її від нього. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях. Вказала, що [PERSON] від народження проживає у сім`ї позивачів. Про складні відносини у сім`ї, позивачі службу не повідомляли. Під час підготовки висновку щодо вирішення питання скасування усиновлення, Служба просила забезпечити позивачів присутність [PERSON] з метою встановлення обставин, проте позивачі присутність дитини не забезпечили. Представник відповідача вважає, що підстав для скасування усиновлення немає, позивачі позовні вимоги не довели, а скасування усиновлення [PERSON] після спливу 17 років не буде відповідати найкращим інтересам дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові матеріали справи містять заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи інтереси усиновленої дитини та усиновлювачів. Відтак, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши вступне слово представника позивачів, позивачки [PERSON] , представника відповідача, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13.03.2009 оголошено [PERSON] та [PERSON] усиновителями малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано відділ РАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві внести зміни в актовий запис за № 3351 від 11.11.2008 про народження дитини [PERSON] , вказавши його батьками: батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, зареєстрованого: [ADDRESS] ; матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянку України, зареєстрованої: [ADDRESS] . Змінено прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] » ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », дату народження « [INFO] » на « [INFO] ». Місце народження дитини залишено без змін. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є позивачі по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , [PERSON] - позивачі по справі. Відповідно до характеристик від 03.01.2024, складених начальником ЖЕД-318, станом на 03.01.2024 скарг від сусідів за адресою - [ADDRESS] у відношенні [PERSON] та [PERSON] не надходило. Згідно довідок від 25.12.2023, виданих директором, [PERSON] навчається у 5 Д класі, [PERSON] навчається у 9 Д класі, [PERSON] навчається у 9 Д класі гімназії № 283 ІІ-ІІІ ступенів Деснянського району міста Києва. Відповідно до характеристики [PERSON] , наданої директором школи мистецтв та директором школи програмування, [PERSON] - відповідальна, працьовита, із задоволенням відвідує школу, завдання виконує з великим бажанням, старанна у виконанні робочого завдання, допомагає однокласникам, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, доброзичлива та спокійна. Згідно психолого-педагогічної характеристики на ім`я [PERSON] , остання навчається в гімназії з 2019 року. Має достатній рівень навчальних досягнень. До навчання ставиться сумлінно. Старанна , відповідальна, школу відвідує регулярно. До старших ставиться шанобливо. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на ім`я [PERSON] , останній виховується в багатодітній родині. Навчається в гімназії з 01.09.2023. Має середній рівень навчальних досягнень за І семестр. Гімназію відвідує регулярно, до навчання ставиться відповідально, працює в межах своїх сил. Має проблеми з мовленням, основна група по фізкультурі. До старших ставиться шанобливо. Крім того, [PERSON] відвідує школу програмування для дітей, що підтверджується довідкою директора. Згідно психолого-педагогічної характеристики на ім`я [PERSON] - навчається у гімназії з вересня 2019 року. Має початковий та середній рівень досягнень, шкільна мотивація розвинута недостатньо, навчається не у повну міру. Часто створює навколо себе конфліктні ситуації, порушує дисципліну, пропускає уроки без поважних причин, легко піддається чужому впливу. До виконання суспільних доручень відноситься не сумлінно, під настрій. Характеризується морально нестійким, має демонстративний тип поведінки, схильний до спалахів гніву та прояву агресії. До старших ставиться нешанобливо. За темпераментом холерик. Емоційний, комунікабельний, впевнений у собі, легковажний, має нестійкі інтереси, переоцінює себе, не доводить справи до кінця. Гарно розвинений фізично, займався в секції карате. Відповідно до довідки, [PERSON] відвідував заняття тренувальної групи карате у період з вересня 2015 року по лютий 2022 року. [PERSON] відвідував курс «Пайтон» один раз на тиждень, про що свідчить довідка від 23.12.2023. 17.11.2023 [PERSON] та [PERSON] зверталися до Начальника служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про вжиття заходів стосовно сина [PERSON] , який ігнорує всі зауваження батьків, хоче жити окремо в інтернаті. Заявники зверталися до психолога, який працював із сином. Краде речі, палить, втікає з дому та обманює. На підставі викладеного, просила надати допомогу та забрати [PERSON] до спеціального закладу. 24.11.2023 директор гімназії № 283 ІІ-ІІІ ступенів Деснянського району міста Києва зверталась до Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням вжити невідкладних заходів щодо неправомірної поведінки неповнолітнього [PERSON] . 29.11.2023 Начальник служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надала відповідь на звернення від 17.11.2023 про те, що спеціалістами Служби проведена профілактична - виховна бесіда із [PERSON] . Крім того, 29.11.2023 Начальник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації звернулась до начальника Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області з проханням провести роботу в межах компетенції з сім`єю [PERSON] , оскільки в ході бесіди з неповнолітнім з`ясовано, що батько дитини [PERSON] вчиняє відносно [PERSON] психологічне, фізичне та економічне насильство. За результатами опрацювання вказаного вище листа, з батьками проведена профілактична робота щодо обов`язків батьків по вихованню та утриманню дітей, рекомендовано звернутися у терміновому порядку до спеціаліста - психолога для допомоги пошуку взаєморозуміння, причин конфлікту та знаходження шляхів його вирішення. 20.12.2023 [PERSON] зверталася до начальника Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про те, що протягом останнього року [PERSON] неадекватно себе поводить, проявляє агресію до батьків та оточуючих, не проявляє увагу до навчання, школу прогулює. Регулярно втікає з дому, у зв`язку із чим вимушена звертатися до поліції. Вдома почав красти гроші. Через неадекватну поведінку двоє інших неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] почали сторонитися та боятися брата [PERSON] , не знають як реагувати на його дії. На даний час батьки вичерпали всі доступні способи реагування, відтак просить вжити заходи у зв`язку із поведінкою сина [PERSON] . 18.01.2024 [PERSON] звернулася із заявою до начальника Служби у справах дітей та сім`ї Зазимської сільської ради про те, що відмовляється співпрацювати зі Службою, оскільки повертається проживати за місце своєї реєстрації у м. Київ. Згідно довідки директора Деснянського районного в місті Києві Центру соціальних служб від 26.02.2024 [PERSON] відвідав 10 консультацій психолога. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 07.12.2023 за адресою [ADDRESS] створені всі належні умови для проживання та виховання, не виявлено підтвердження щодо насилля до дитини з боку [PERSON] , дитина неодноразово тікає від батьків. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, до дитини [PERSON] ніякі неправомірні дії не вчинялися. Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2024 провадження за ч. 3 статті 184 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі обґрунтовують його тим, що через неадекватну поведінку [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] не почувають себе в безпеці у власному домі у присутності [PERSON] , у зв`язку із чим у родині панує негативна атмосфера. Між позивачами та сином [PERSON] незалежно від волі позивачів склалися стосунки, які роблять неможливим спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до нього - пункт 3 частини першої статті 238 СК України. Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до змісту статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Зазначені положення закріплені в статті 207 СК України. В контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання у звичайних побутових обставинах. Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому, насамперед, стабільними, незмінними повинні бути самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Припинення таких відносин може тяжко травмувати дитину та істотно відобразитися на її інтересах. З метою недопущення порушення інтересів дитини частиною першою статті 238 СК України визначено виключений перелік підстав, за наявності яких суд може скасувати усиновлення. Згідно з частинами першою, другою статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. У частині першій статті 238 СК України передбачено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом пункту 13 вказаної постанови усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інших обставин, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідок [PERSON] є сестрою позивачки [PERSON] , вказала, що позивачі належним чином виконують батьківськи обов`язки по відношенню до [PERSON] , який не знає, що він усиновлений позивачами. [PERSON] почав тікати з дому та не приходити на ночівлю, так, час від часу [PERSON] приходить на ночівлю до неї, проте вона дозволяє племіннику бути у її квартирі лише у її присутності, оскільки були випадки крадіжки ним коштів у тітки. Коли [PERSON] був у 5 класі, стався перший випадок крадіжки грошових коштів - вкрав у батьків. Так, посилання позивачів та їх представника на те, що поведінка дитини [PERSON] змінилася в негативну сторону та настала з ускладненими особливостями настання у дитини перехідного віку та погіршення відносин в сім`ї суд до уваги не приймає, оскільки вказане не є підставою для скасування усиновлення, враховуючи те, що усиновителі від самого народження [PERSON] та займалися його вихованням, такий висновок відповідає позиції, яка викладена у постанові ВС від 27.10.2021 у справі № 204/586/20 (провадження№ 61-8871св21). Представник позивачів, обґрунтовуючи позовну заяву про скасування усиновлення, посилається на те, що агресивна поведінка [PERSON] негативно впливає на психічний стан двох менших неповнолітніх дітей позивачів [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження вказаного, представник позивачів надав індивідуальні діагностичні карти дітей позивачів, складені КЗ «Центр надання соціальних послуг» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, відповідно до яких надано рекомендації [PERSON] та [PERSON] зменшити час спільного перебування з особою, яка є аб`юзером в сім`ї - старший брат (а.с.163-165). Проте, суд вказаний довід представника позивачів до уваги не приймає, оскільки надані довідки не є належними та допустимими доказами того, що між усиновлювачами і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювачів, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків. Такі довідки мають лише рекомендаційний характер. Крім того, положення пункту 3 частини першої статті 238 СК України не охоплює відносини між усиновлюваною дитиною та біологічними дітьми усиновлювача. Також, суд звертає увагу на те, що інститут усиновлення виключає розмежування у відношенні усиновлювача до усиновленої дитини та біологічних дітей, оскільки усиновленням є прийняття усиновлювача у свою сім`ю на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Отже, суд приходить до висновку, що позивачі, звернувшись із позовом про скасування усиновлення в порядку пункту 3 частини 1 статті 238 СК України поставили в пріоритет інтереси біологічних дітей [PERSON] та [PERSON] над інтересами [PERSON] , який є усиновленим [PERSON] та [PERSON] у віці 7 днів від народження, що в даному випадку не відповідає та суперечить інтересам усиновленої дитини. За змістом частин 4, 5 статті 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На виконання вимог статті 19 СК України, відповідачем підготовлено висновок від 02.10.2024 № 102-4164, відповідно до якого Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладено повноваження органу опіки та піклування, вважає за недоцільним скасування усиновлення [PERSON] та [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Представник позивачів в свою чергу вказує на те, що наданий висновок не має братися судом до уваги, оскільки останній підготовлений відповідачем, відтак не може бути об`єктивним. Суд вказані твердження до уваги не приймає, оскільки висновок, підготовлений відповідачем, носить рекомендаційний характер для суду, не є самостійним засобом захисту порушеного права. Разом з тим, обставини, що викладені у вказаному висновку, підтверджуються письмовими матеріалами справи, що виключає суб`єктивний характер, на який вказує представник позивачів. На виконання обов`язків відповідачем, до матеріалів справи долучено звіти про умови проживання та виховання усиновлених дітей (а.с.120-127). Доводи представника позивачів про те, що вказані звіти складені саме у період розгляду справи та не відповідають датам, що вказані в них, суд до уваги не приймає, оскільки відсутні належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження невідповідності вказаних дат. Наданий стороною позивачів на підтвердження позовних вимог диск із відеозаписами та фото, суд не приймає до уваги, оскільки - позбавлений можливості встановити за яких обставин були здійснені записи наданих відео, фото та надати відповідну оцінку. Крім того, долучений диск з наявною інформацією на ньому, не підтверджує наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 238 СК України, що може слугувати підставою для скасування усиновлення. Суд звертає увагу на те, що позивачка вказала про збереження усиновлювачами таємниці усиновлення дитини, відтак опитати безпосередньо неповнолітню дитину [PERSON] щодо обставин, які зафіксовані на відео та фото, не розкриваючи перед ним таємницю його усиновлення, не видається можливим. Разом з тим, факт девіантної поведінки [PERSON] , про який вказано у скріншотах листування, не може бути підставою для скасування усиновлення в порядку пункту 3 чатсини1 статті 238 СК України, враховуючи те, що саме позивачі займалися вихованням сина з самого його народження. Аналогічний за змістом правовий висновок Верховного суду викладено у постанові від 27.10.2021 у справі № 204/586/20. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, передбачені статтею 238 СК України, які слугують для скасування усиновлення відсутні, оскільки позивачами належними, допустимими та достовірними доказами не доведено того, що між ними як усиновлювачами і усиновленою дитиною склалися, незалежно від їх волі, стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання ними як усиновлювачами своїх батьківських обов`язків, відтак позов задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed