Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 486. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 28 квітня 2007 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, протягом останніх двох років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 25 березня 2025 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року справу прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного провадження на 30 квітня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. 30 квітня 2025 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача про визнання позову. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 486. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.24) та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.20-23). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов визнає та просить задовольнити. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони близько двох років проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved