Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

19.06.2024 позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони 08.11.2008 року зареєстрували шлюб у Сергіївській селищній раді м. Білгород-Дністровський Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №29. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №21. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач матеріальної допомоги не надає, одяг дитині не купує, у вихованні дитини участь не приймає взагалі. На підставі вищевикладеного, звернувся з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 20.06.2024 Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, шляхом направлення поштових повідомлень за місцем її реєстрації. Клопотань про відкладення справи не подала, причини неявки суду не відомі. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону є, крім іншого, вчинення (або не вчинення) дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи. Враховуючи, що матеріали містять необхідні докази для її розгляду, суд вирішив розглянути справу без участі позивача та відповідача. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 08.11.2008 року зареєстрували шлюб у Сергіївській селищній раді м. Білгород-Дністровський Одеської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №29. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №21. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач матеріальної допомоги не надає, одяг дитині не купує, у вихованні дитини участь не приймає взагалі. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.3\~ст. 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Всупереч вказаним нормам до позовної заяви позивачем [PERSON] не долучено докази (документ), що підтверджує обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме, що дитина на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, проживає разом з ним та знаходиться на його утримані. Таким чином, у суду відсутня можливість на підставі документів, долучених до позовної заяви, встановити, що дитина на утримання якої позивач просить стягувати аліменти, проживає разом з ним (рішення органу опіки та піклування, рішення суду, довідки про зареєстроване місце проживання або довідка про склад родини тощо). Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вказані вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів.

Outcome: dismissed