Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури Шиленко М. в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача кошти на відшкодування витрат на користь держави в особі Національної служби здоров`я України на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 15 671,01 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 18.06.2024 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою [PERSON] . Вказаним судовим рішенням встановлено, що 24.04.2024 близько 10 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210994», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись вул. І. Мазепи м. Чернігова в напрямку від перехрестя з вул. Любецька до перехрестя, де організовано круговий рух, з проспектом Перемоги, на регульованому пішохідному переході поблизу навчального закладу, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 35, у порушення вимог абзацу 1 підпункту «е» пункту 8.7.3 пункту 8.7 та пункту 1.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, здійснив проїзд вказаного регульованого пішохідного переходу на червоний сигнал світлофора, не надавши, таким чином, переваги пішоходам [PERSON] та малолітній [PERSON] , які перетинали проїзну частину вул. І. Мазепи в межах вказаного регульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку його руху, у результаті чого допустив наїзд на [PERSON] , унаслідок якого остання отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта в сукупності як можливого наслідку одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в період з 24.04.2024 по 03.05.2024, що становить 9 ліжко-днів та підтверджується довідкою про витрати КНП «Чернігівська обласна лікарня» № 4-15/06/1043 від 23.07.2024. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування з 24.04.2024 по 03.05.2024 становить 15 671,01 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати, здійснені за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет), в сумі 15 671,01 грн. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України, витрачених на лікування потерпілого, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. Разом з тим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілої. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Ухвалою від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, проте у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.06.2024 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілою [PERSON] (а.с. 12-13). З інформації, викладеної у листі НСЗУ від 30.01.2025, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в період з 24.04.2024 по 03.05.2024, що становить 9 ліжко-днів. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування з 24.04.2024 по 03.05.2024 становить 15 671,01 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати, здійснені за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет), в сумі 15 671,01 грн (а.с.14-22). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоров`я» фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 06.07.1993. Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 06.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Таким чином, стягнення витрат на лікування, які зазначені у довідці КНП «Чернігівська обласна лікарня» № 4-15/06/1043 від 23.07.2024, узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи. Вказані витрати відповідачем під сумнів також не поставлені. Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved