Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього заборгованість за : - кредитним договором №46521-02/2024 в розмірі 20 000 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 грн. сума заборгованості за відсотками; - кредитним договором №7654710 в розмірі 6455 грн., з яких : 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3465 грн. сума заборгованості за відсотками, 1490 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами; - кредитним договором №1461114 в розмірі 70080 грн., з яких : 9600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 55680 грн. сума заборгованості за відсотками, 4800 грн. сума заборгованості за пенею. В обґрунтування позову зазначено, що 27.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №46521-02/2024. 25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 25072024 від 25.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 20000 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 грн. сума заборгованості за відсотками. Також, 05.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір №7654710. 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6455 грн., яка складається з : 1500 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 3465 грн. - сумою заборгованості за відсотками, 1490 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора (ТОВ «Авентус Україна»), вони б були перераховані на рахунки позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості. 25.02.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №1461114, згідно умов якого відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за плату, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, які становлять додаток №1 до Договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70080 грн., яка складається з : 9600 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 55680 грн. - сумою заборгованості за відсотками, 4800 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за вказаними договорами в розмірі 96 535 грн., яку позивача просить стягнути та судові витрати в розмірі 3028 грн. (а.с. 1-6). 13.02.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 72-73). 18.02.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 76-77). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 24.04.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 27.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №46521-02/2024, відповідно до якого клієнту на умовах строковості, зворотності, платності, надано кредит в розмірі 5000 грн. ( п. 1.1. договору), строком на 120 днів, тобто до 25.06.2024, наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування (п. 1.2.), процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту ( п.1.4.1.). Договір підписано електронним підписом W8535 (а.с. 7-9). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту ( а.с. 11). Згідно з п.1.6. даного Договору, кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №46521-02/2024 від 27.02.2024, реальна річна процентна ставка 187714,99 %, загальна вартість кредиту 20000 грн., проценти за користування кредитом 15000 грн. 25.07.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» укладено договір факторингу №25072024, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 13-15). За актом прийому\~передачі Реєстру боржників за вказаним договором факторингу, передано та відповідно прийнято реєстр боржників (а.с. 16). Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №46521-02/2024 в розмірі 20000 грн., з яких : 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 000 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №46521-02/2024 від 27.02.2024 за період з 25.07.2024 по 31.12.2024, станом на 31.12.2024 заборгованість за кредитним договором №46521-02/2024 від 27.02.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 20 000 грн. (а.с. 18). Також 05.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання споживчого кредиту №7654710 строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є Додатком №1 до цього договору. (п. 1.4. договору) на суму 15000 грн. ( п.1.3. договору ), денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20% в день (п.1.7.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,17% день (п.1.7.2), загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 11 880 грн. (п.1.8.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 11706,75 грн. (п.1.8.2.), договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4508 (а.с. 21-29). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту ( а.с. 31-32). Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію». У п.1.9., 1.9.1., 1.9.2. зазначено, що орієнтована реальна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 103110,35% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 62662,52% річних. Згідно з п.2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування на поточний рахунок споживача,уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . 27.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27092024, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 33-35). Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 27092024 від 07.09.2024, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ «Авентус Україна» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (а.с. 36). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6455 грн., яка складається з : 1500 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 3465 грн. - сумою заборгованості за відсотками, 1490 грн. сумою заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 37). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 за період з 27.09.2024 по 31.12.2024, станом на 31.12.2024 заборгованість за кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 6455 грн. (а.с. 38). 25.02.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір № 1461114 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 9 600 грн. (п.1.3.), строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 12 днів (п.1.4.), процентна ставка фіксована, стандартна процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту (п.1.5.1), знижена процентна ставка 1,750% в день та застосовується якщо Споживач до 08.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за ними сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А196 (а.с. 44-48). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту (а.с 50-51). Згідно умов Договору № 1461114 про надання споживчого кредиту від 25.02.2024 року орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 292165,11% річних (п.1.9.1.), за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 183515,91% річних (п.1.9.2.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, за стандартною ставкою складає 86400 грн. (п.1.8.1.), за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 85536 грн. (п.1.8.2.). У п.2.1. вказано, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача № [NUMBER] . Згідно з п.5.1.-5.2 Договору № 781629 про надання споживчого кредиту від 22.12.2021 року сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Повернення кредитної заборгованості Споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на Веб-сайті поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривні. 14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14102024, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 53-55). Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 14102024 від 14.10.2024, позивач прийняв Реєстр Боржників, від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» переходять Права вимоги Заборгованості від боржників і ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей (а.с. 56). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 70080 грн., яка складається з : 9600 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 55680 грн. - сумою заборгованості за відсотками, 4800 грн. сумою заборгованості за пенею (а.с. 57). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 за період з 14.10.2024 по 31.12.2024, станом на 31.12.2024 заборгованість за кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 70080 грн. (а.с. 52). У відповідності до статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами пункту 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,\~207 ЦК України). Згідно із частиною 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Згідно з приписом\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою\~статті 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1\~статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначення факторингу міститься у\~статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша\~статті 1077 ЦК України). З частини першої\~статті 1077 ЦК України\~та частини п`ятої\~статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга\~статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя\~статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18). Відповідно до пункту 11\~статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Статтею 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог\~ЦК України\~та цього\~Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 серія та номер ФК №183 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою компанією та має право здійснювати фінансові послуги, зокрема надавати послуги факторингу без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства. Отже, позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором на законних підставах. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що в електронній формі 27.02.2024 було укладено кредитний договір №46521-02/2024 на суму 5000 грн., 05.03.2024 - кредитний договір №7654710 на суму 1500 грн., 25.02.2024 - кредитний договір №1461114 на суму 9600 грн. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за даними кредитними договорами. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №46521-02/2024 від 27.02.2024 в розмірі 5000 грн., кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 в розмірі 1500 грн., кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 в розмірі 9600 грн. Щодо стягнення процентів за вказаними кредитними договорами суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору №46521-02/2024 від 27.02.2024 кредит надавався на 120 днів, тобто до 25.06.2024. Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору №76547 від 05.03.2024 та Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту кредит надавався на 360 днів, тобто до 28.02.2025. Відповідно до пункту 1.3.4. кредитного договору №76547 від 05.03.2024 та Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту кредит надавався на 360 днів, тобто до 19.02.2025. Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам\~статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору. Позивач просить стягнути відсотки : - за кредитним договором №46521-02/2024 в розмірі 15000 грн; - за кредитним договором №7654710 в розмірі 3465 грн.; - за кредитним договором №1461114 в розмірі 55680 грн. Період за який нараховані відсотки матеріали справи не містять. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Так, відповідно до частини 5\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Так, вказані вище договори укладені після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким передбачено внесення змін до ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», в частині того, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до Перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином,\~взявши до\~уваги період,\~за який\~позивач нараховував\~відсотки за\~користування кредитом\~та відповідно\~заявив до\~стягнення з\~відповідача,\~виходячи із\~принципу диспозитивності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за : -кредитним договором №46521-02/2024 від 27.02.2024 в розмірі 15 000 грн., -кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 в розмірі 3 465 грн., -кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 в розмірі 55 680 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу за кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 у сумі 1490 грн. та пені за кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 в розмірі 4800 грн. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. А тому стягнення з відповідача пені та штрафу за кредитним договором №7654710 від 05.03.2024 у сумі 1490 грн. та пені за кредитним договором №1461114 від 25.02.2024 в розмірі 4800 грн., задоволенню не підлягає. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2830,70 грн.

Outcome: approved