Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 24.02.2025 року представник позивача звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100589826, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року, відповідно до умов якого позивач набув прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором №100589826 від 22.03.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відтак, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, за ним утворилася заборгованість в загальному розмірі 20 589,71 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4583 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 15056,71 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн, яку і просить стягнути позивач та судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, яка була йому вручена 10.03.2025 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25.02.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 22.03.2023 року [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит №100589826, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн, загальним строком 105 днів, з яких: пільговий період складає 15 днів і завершується 06.04.2023 року , та поточний період становить 90 днів та завершується 05.07.2023 року. При цьому, відповідно до п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.04.2023, але не пізніше 05.07.2023 року. (а.с.11-21) Загальні витрати позичальника в пільговий період становлять 2450грн (1,637,467.00% річних), та за весь строк кредитування - 15 950 грн (1109% річних). Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 20950 грн (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору). Пунктом 1.5.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п.1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500.00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної: фіксована (п. 1.6 договору). Пункт 2.2.2. договору передбачає про нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Згідно п. 2.3.1. договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких самих умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені п.2.3 договору та розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2. договору. 2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 договору. Договір підписано 22.03.2023 13:17 [PERSON] одноразовим ідентифікатором R 16172 (а.с.11). В додатку №1 до договору №100589826 від 22.03.2023 року міститься графік платежів за цим договором, в якому зазначена інформація щодо дати видачі кредиту 22.03.2023, дати платежу 05.07.2023 року, кількість днів у розрахунковому періоді 105, чиста сума кредиту 5000 грн, проценти за користування кредитом 15000 грн, комісія за надання кредиту - 950 грн (а.с.22). У паспорті споживчого кредиту №100589826 від 22.03.2023 року зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту: кредит, сума кредиту: 5000.00 грн, строк кредитування: 105 днів, мета отримання: задоволення потреб позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 2 % за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду вказаного в п.1.3.1. договору. Стандартна ставка: 3.00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п.1.3.2. договору. Тип процентної ставки: фіксована. Платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 950.00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування згідно п.1.3 договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 20950.00 грн. Реальна річна процентна ставка за пільговий період: 1,637,467.00 % річних. Реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування: 1109.00 % річних; порядок повернення кредиту; кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів згідно додатку №1; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти (а.с.23-24). Згідно довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Мілоан», підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит Ме100589826 від 22.03.2023 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН". Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором К 16172, номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: [NUMBER] (а.с.25). Видача відповідачу кредиту в сумі 5000 грн за договором №\~100589826 здійснена\~шляхом перерахування на банківську картку\~ [NUMBER] 22.03.2023 року підтверджується платіжним дорученням №61499923 від 22.03.2023 року, де платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] (а.с.28). У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №100589826, укладеним з відповідачем, зазначено, що 22.03.2023 року було надано кредит в сумі 5000 грн, того ж дня нараховано комісію з оформлення кредиту 950 грн, у період з 23.03.2023 року по 06.04.2023 року було нараховано відсотки згідно п. 1.5.2. договору в розмірі 100 грн в день, у період з 07.04.2023 по 26.04.2023 року нараховано відсотки згідно п.1.6, п.2.3.1.2. договору в сумі 150 грн в день, 27.04.2023 року відбулася сплата процентів боржником у сумі 455 грн, комісії за пролонгацію у сумі 100 грн та тіла кредиту в сумі 417 грн, 27.04.2023 року нараховано відсотки в сумі 150 грн в день, у період з 28.04.2023 року по 12.05.2023 року нараховано відсотки згідно п.1.5.5., п.2.3.1.1. договору в сумі 91,66 грн в день, у період з 13.05.2023 року по 20.07.2023 року нарахування відсотків здійснювалось згідно п. 1.6, 2.3.1.2. договору в сумі 137,49 грн в день (а.с.29-31). 29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №104-МЛ/Т, за умовами якого позивач набув право вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за кредитним договором № 100589826 від 22.03.2023 року на суму заборгованості 20589,71 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року (а.с.33-41, 44). Відповідно до виписки ТОВ «ФК «Кредит Капітал» з особового рахунку за кредитним договором №100589826 за [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 20589,71 грн, з яких 4 583 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 950 грн - заборгованість за комісіями, 15 056,71 - прострочена заборгованість за відсотками (а.с.32). 22.01.2025 року позивач звертався з вимогою до відповідача про виконання зобов`язань за кредитним договором в загальній сумі 20589,71 грн (а.с.45). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3\~ст. 1056-1 ЦК України\~визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1ст.\~629\~ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516\~ЦК\~України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1080\~ЦК\~України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом статті 1082\~ЦК\~України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що 22.03.2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит №100589826 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»\~в сумі 5 000 грн строком на 105 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування у пільговий період, який триває 15 днів, та 3% - в день в поточний період, що становить 90 днів. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5 000 грн підтверджено платіжним дорученням про перерахування суми кредиту. При цьому суд враховує, що 27.04.2023 року відповідачем здійснено пролонгацію договору №100589826 на строк 15 днів, у порядку визначеному п. 2.3.1 договору. А отже, позикодавцем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти,\~натомість відповідачем в порушення вимог кредитного договору не здійснено своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 20 589,71 грн, та яка підлягає стягненню у судовому порядку. Відтак, позов слід задовольнити повністю. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2422,40 гривень судового збору на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved