Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представник позивача Кудіна А.В. звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначається, що 29.09.2023 році між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №102921399, а також між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] кредитний договір № 09195-10/2023 від 21.10.2023 року. 29.01.2024 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договори факторингу, за умовами яких право вимоги заборгованості за кредитними договорами було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач стверджує, що Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість. Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 38 594,20 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги посилаючись на неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, укладеними між Первісними кредиторами та Відповідачем. Таким чином, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №102921399 в розмірі 32\~256,70 гривень, з яких: 10\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21\~556,70 грн. сума заборгованості за відсотками; 700,00 грн. заборгованість за комісією. Крім цього, [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №09195-10/2023 в розмірі 6337,50грн., з яких: 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4837,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 24.12.2024 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст.274\~ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно вимогам позову, просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №102921399. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймав належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п.1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. До матеріалів справи не надано Договір Факторингу у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу. До матеріалів справи долучена завірена копія акту прийому передачі реєстру боржників №2 від 29.01.2024 за договором №29012024\~від 29.01.2024 за вищенаведеним договором факторингу підписана представниками сторін, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3010, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості згідно реєстру боржників складає (не зазначено). Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників №2 до договору факторингу №29012024\~від 29.01.2024, який сформований позивачем. За даним витягом загальна сума заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором №102921399 становить 32\~256,70 грн., з яких: 10\~000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21\~556,70 грн. сума заборгованості за відсотками; 700 грн. сума заборгованості за комісією. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора «ТОВ «Мілоан», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №29012024\~від 29.01.2024, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №102921399 станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача складає 32\~256,70 грн. Щодо договору про надання фінансового кредиту №09195-10/2023 судом встановлено наступне. 21.10.2023 року о 19:11:25 між ТОВ «Стар Фейненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №09195-10/2023. Відповідно до договору ТОВ «Стар Фейненс Груп» надало [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 1500 грн. у безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача включаючи використання реквізитів платіжної картки №5363-54хх-хххх-3908, на строк - 360 днів, з датою погашення 14.10.2024 року і процентною ставкою 2,50% в день, який було підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Матеріали справи містять копію паспорту споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо суми кредиту 1500 грн., процентної ставки 2,50% в день, що становить 912,50% річних та загальних витрат за кредитом 13500,00 грн., орієнтовної вартості кредиту за весь строк користування кредитом 15000,00 грн., який було підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №09195-10/2023 містить розрахунок за договором кредиту та графік здійснення платежів. Відомості про переведення коштів позивачу на оплату кредиту матеріали справи не містять. 26.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26022024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Стар Файненс Груп», а ТОВ «Стар Файненс Груп» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, а перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників та інші дані зазначені в реєстрі боржників. До матеріалів справи не надано Договір Факторингу у повному обсязі, наявні лише декілька аркушів, встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору неможливо, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу. До матеріалів справи долучена завірена копія акту прийому передачі реєстру боржників за договором №26022024 від 26.02.2024 за вищенаведеним договором факторингу підписана представниками сторін, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2195, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості згідно реєстру боржників складає (не зазначено). Натомість, позивачем замість реєстру боржників надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №26022024 від 26.02.2024, який сформований позивачем. За даним витягом загальна сума заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором №09195-10/2023 становить 6337,50 грн., з яких: 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4837,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора «ТОВ «Стар Файненс Груп», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №26022024 від 26.02.2024 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №09195-10/2023 станом на 31.10.2024 заборгованість відповідача складає 6337,50 грн. За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст.1055 ЦК України. За правилами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст.77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом ст.512, ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України. Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). При вирішенні позову по суті суд виходить із того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти за кожним із договорів були отримані відповідачем [PERSON] . При цьому суд позбавлений можливості з`ясувати обставини щодо наявності заборгованості відповідача за цими договорами та її розміру, оскільки матеріали справі не містять необхідних для цього належних та допустимих доказів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Відтак позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договорів, первинні кредитори перерахували на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. Що стосується переходу від первинних кредиторів до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі вищезазначених договорів факторингу, суд виходить з наступного. Умовами договорів факторингу Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Як убачається зі змісту Актів приймання-передачі Права Вимоги, в них не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від первинних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами договорами факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Натомість, позивачем замість реєстрів боржників надано суду як доказ Витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, які сформовані позивачем. Надані суду Витяги не містять підпису уповноваженої особи первісних кредиторів, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу. З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вносила оплату за договорами факторингу, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за вказаними Кредитними договорами. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.

Outcome: dismissed