Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення її чоловіка [PERSON] , [INFO] , померлим під час виконання завдань за призначенням, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Уточнивши вимоги заявою від 06.01.2025 року, заявник в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.12.2020 року. [PERSON] відповідно до наказу №5/дск від 24.02.2022 року проходив службу у військовій частині [NUMBER] у званні старшого сержанта на посаді командира взводу технічного забезпечення роти забезпечення, ВОС -738147А шпк «головний сержант» та приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У вересні 2022 року вона отримала із [INFO] сповіщення сім`ї №82 від 20.09.2022 року за №09/572 про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 25.03.2022 року під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в м.Маріуполь Донецької області. Надалі від керівництва військової частини вона дізналася, що була проведена службова перевірка і встановлено, що її чоловік загинув у м.Маріуполі Донецької області [INFO] ; евакуювати тіло не було можливості, через що [PERSON] було віднесено до списків безвісті зниклих осіб. Також її було повідомлено, що її чоловік нагороджений орденом «За мужність» (посмертно), але нагороду не можуть передати через не встановлення факту смерті чоловіка юридично. На підставі повідомлення командира військової частини [NUMBER] до правоохоронних органів, за фактом зникнення безвісті військовослужбовців частини, в тому числі і [PERSON] , відкрито кримінальне провадження, зареєстроване 03.07.2022 року у Єдиному реєстрі досудових розслідування за №12022052770002261 за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, досудове розслідування якого проводить Маріупольське РУП ГУНП у Донецькій області. В ході розслідування кримінального провадження слідчим було здійснено запити до військової частини про витребування інформації щодо військовослужбовців. У відповіді №1197 від 25.03.2023 року військова частина сповістила, що у [PERSON] єдиною рідною особою вказана дружина [PERSON] , та інформація про те, що [PERSON] не значиться у переліку осіб, які перебувають у полоні. Згідно відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, [PERSON] також у полоні не перебуває. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20230706-845 від 06.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває у реєстрі осіб, зниклих безвісті за особливих обставин з 14.06.2022 року, розшук проводить відділення поліції №7 (м. Дніпро) ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню №12022041640000440. Враховуючи наведене, [PERSON] просила оголосити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), померлим під час захисту Батьківщини, безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Датою смерті просила вважати [INFO] . Місцем смерті просила вважати місто Маріуполь Донецької області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А.для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 09.09.2024 року \~прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі за заявою [PERSON] . Ухвалою суду від 10.12.2024 року \~зупинено провадження у даній справі до перегляду судового рішення Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №755/11021/22. Ухвалою суду від 23.01.2024 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 19.03.2025 у справі залучено у якості заінтересованої особи військову частини [NUMBER] . Під час судового розгляду заявниця і її представник, адвокат Сидоренко С.І., заяву підтримали, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, Зінченко С.О., просив розглянути справу відповідно до норм діючого законодавства. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи військова частина повідомлена. З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Заявник [PERSON] , 1983 року народження, є дружиною [PERSON] . [INFO] (свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , видане 11.12.2020 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на територію України. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-1Х, в Україні введено воєнний стан. [PERSON] відповідно до наказу №5/дск від 24.02.2022 року проходив службу у військовій частині [NUMBER] у званні старшого сержанта на посаді командира взводу технічного забезпечення роти забезпечення, ВОС -738147А шпк «головний сержант». [PERSON] приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 20.09.2022 року [INFO] на адресу [PERSON] надіслано сповіщення сім`ї №82 за №09/572 про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 25.03.2022 року під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в м.Маріуполь Донецької області. Відповідно до витягу із Акту службового розслідування №1294 від 21.05.2022 року, котре було проведено згідно вимог наказу командира військової частини [NUMBER] від 20.05.2022 №246 «Про призначення службового розслідування» щодо встановлення місця перебування військовослужбовців військової частини [NUMBER] , з початку бойових дій 24.02.2022, станом на 11.03.2022 у військовій частині [NUMBER] проходило військову службу 233 військовослужбовця. Достовірно відомо лише про одного військовослужбовця солдата, який був за межами Маріупольського гарнізону та в даний час знаходиться у м. Дніпро. Ще двоє військовослужбовців військової частини [NUMBER] , які вийшли з оточення у м. Маріуполь, зараз також знаходяться у м. Дніпро та діловод стройової частини старший солдат з 10.02.2022 знаходиться на стаціонарному лікування у Інституті протезування м.Харків). Решта військовослужбовців 228 чоловік військової частини [NUMBER] , серед яких зазначено прізвище [PERSON] , командира взводу технічного забезпечення роти забезпечення, слід вважати безвісно відсутніми військовослужбовцями. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20230706-845 від 06.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває у реєстрі осіб, зниклих безвісті за особливих обставин з 14.06.2022 року, розшук проводить відділення поліції №7 (м. Дніпро) ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню №12022041640000440. На підставі повідомлення командира військової частини [NUMBER] до правоохоронних органів, за фактом зникнення безвісті військовослужбовців частини, в тому числі і [PERSON] , відкрито кримінальне провадження, зареєстроване 03.07.2022 року у Єдиному реєстрі досудових розслідування за № 12022052770002261 за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, досудове розслідування проводиться Маріупольським РУП ГУНП у Донецькій області. Згідно відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, [PERSON] у полоні не перебуває. [INFO] [PERSON] було повідомлено, що її чоловік [PERSON] відповідно до Указу Президента України №265/2022 від 20.04.2022 року нагороджений орденом «За мужність» 111 ступеня (посмертно). Статтею 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відзначено, що необхідно відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Аналізуючи наведені норми права, суд вважає, що підставою для оголошення фізичної особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. В постанові від 11 грудня 2024 року, у справі 755/11021/22, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (пункти 94-98 постанови). В пункті 82 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (наказ №309 втратив чинність, Міністерством розвитку громад та територій України 28.02.2025 видано Наказ № 376, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зареєстровано в Мінюст України 11.03.2025 №380/43786). Відповідно до вказаного Переліку, датою початку бойових дій у Маріупольському районі, за винятком с. Заїченко, с. Пікузи, є 24.02.2022; дані бойові дії є завершені - 04.03.2022 року. Згідно із Переліком, Маріупольський район, за винятком с. Заїченко, с.Пікузи, з 05.03.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Таким чином, приймаючи до уваги, що Маріупольський район Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 05.03.2022 року, а обставини, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про оголошення померлим [PERSON] в умовах активних бойових дій, мали місце у березні 2022 року, дата від якої має відраховуватися строк тривалістю у шість місяців від дня закінчення бойових , є дата - 05.03.2022 року. У суду також не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві і досліджених під час судового розгляду. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. На підставі наведеного,

Outcome: approved