Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дітей у розмірі 24227,67 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох спільних дітей. Шлюб розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2022 року. Судовим наказом Рівненського міського суду від 17 вересня 2021 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Діти проживають з нею. Крім витрат на утримання дітей, вона самостійно несе додаткові витрати на дітей, зокрема систематичні витрати на лікування [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від сім`ї, не приймає участі у вихованні дітей. Неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти їй у додаткових витратах на утримання дітей, оскільки розміру аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо для розвитку та забезпечення здоров`я дітей, проте відповідач добровільно не бажає розділити з нею додаткові витрати на утримання дітей. Діти [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свого віку та за медичним протоколом, регулярно відвідують стоматолога, який проводить професійну гігієну, зняття зубних відкладень та інші стоматологічні процедури. На стоматологічні послуги, отримані сином [PERSON] , нею витрачено 12000 грн. На стоматологічні послуги, отримані сином [PERSON] , нею витрачено 9700 грн. В березні 2022 року сину [PERSON] поставлено діагноз: себорейний дерматит, акне, у зв`язку з чим за останні два роки додаткові витрати на утримання сина значно зросли, оскільки через поставлений діагноз дитини необхідно проходити регулярні обстеження у профільних лікарів, періодично здавати аналізи та купувати препарати та ліки. За період з 31 березня 2022 року по 31 грудня 2024 року нею понесено додаткові витрати на лікування сина [PERSON] у розмірі 26755,33 грн. Отже, сума фактично понесених нею додаткових витрат на утримання дітей становить 48455,33 грн, половина додаткових витрат, які необхідно стягнути з відповідача, становить 24227,67 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заперечення проти позову мотивує тим, що за 2024 рік з його заробітної плати на користь позивача було відраховано аліменти в середньому розмірі від 11000 грн до 25000 грн. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня. На його думку, позивач саме за його кошти, які вона отримує у вигляді аліментів від нього, забезпечує дітей всім необхідним. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у 2025 році становить 3196 грн, а розмір аліментів, які він сплачує на кожну дитину щомісячно, становить від 5500 грн до 12500 грн, що в рази перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У ті рази, коли позивач зверталася до нього з питання отримання додаткових коштів на дітей та ці витрати були обґрунтовані, він ніколи не відмовлявся їй допомогти. Долучені позивачем акти про надання стоматологічних послуг містять значні недоліки. Крім того, всі акти містять назви послуг, які не мають відношення до такого поняття як важка хвороба. Всі послуги, які зазначені в актах, стосуються проведення професійної гігієни. Лікування карієсу є поточним медичним обслуговуванням, що входить в поняття аліментів. Позивачем було надано лише акти про надання послуг та не надано жодної квитанції, чеку або будь-якого іншого доказу про оплату даних послуг, тобто не надано належного доказу для підтвердження її витрат на лікування стоматологічних хвороб дітей. Позивач вимагає стягнути кошти на відшкодування витрат на лікування сина [PERSON] , при цьому долучає документи, які містять ряд недоліків та не дають можливості визначити відношення до лікування саме сина [PERSON] . Крім того, акне (підліткові прищі) є нормальним станом дорослішання підлітка і показаннями дерматолога було прийом вітамінів, призначення доглядової косметики, рекомендації дотримання певного раціону харчування та гігієни. Оскільки поточний догляд за шкірою підлітка не відноситься до важкої хвороби або інвалідності, відповідно витрати на доглядову косметику не підпадають від поняття «додаткові витрати на дитину», а входять в поняття «аліменти». Також позивач без погодження з ним звернулася до приватних медичних закладів та самостійно прийняла рішення щодо платних процедур, тоді як звернень до державних медичних установ, де можна отримати консультації, обстеження та лікування різними процедурами безкоштовно, з її боку не відбулося. Нині він проживає та є єдиним утриманцем своєї матері [PERSON] , яка має інвалідність другої групи довічно у зв`язку із онкозахворюванням, що потребує постійного лікування, реабілітації, обстежень та додаткового догляду за хворою людиною. Крім того, з нього стягуються кошти на виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року про стягнення грошової компенсації за частку у майні подружжя в розмірі 57147,50 грн. Його матеріальний стан нині не дозволяє сплачувати додаткові витрати на дитину в тому розмірі, на якому наполягає позивач. Стягнення додаткових коштів з нього фактично занурить його в боргову яму на роки. Ухвалою від 08 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 10 березня 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що стоматологічні послуги, які надаються дітям сторін, є систематичними та дорого вартісними, а тому не покриваються аліментами, які сплачує відповідач на утримання дітей. Один із синів навчається в іншому населеному пункті, що зумовлює збільшення витрат на його утримання. Наявна у сина [PERSON] хвороба потребує постійного лікування, профілактики та здачі аналізів, на що позивач витрачає значні кошти. Щодо встановлення сину [PERSON] правильного діагнозу та призначення ефективного лікування зверталася до різних лікарів, як державних, так і приватних установ. Звернення до лікарів з відповідачем не погоджувала з огляду на відсутність спілкування між ними. Мати відповідача працездатна та отримує заробітну плату в межах 20000 грн, а тому може самостійно нести витрати на своє утримання. Представник відповідача позов не визнала з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила, що відповідач регулярно сплачує аліменти, розмір яких перевищує рекомендований мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку. Позивач працює лікарем-стоматологом в тій же клініці, яка видала акти про надання стоматологічних послуг. Матері відповідача проводили оперативне втручання, обстеження, лікування та реабілітацію оплачує відповідач, бере участь у догляді за нею, оплаті комунальних послуг. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти сторін зареєстровані за місцем проживання батька (відповідача), але фактично проживають з матір`ю (позивачем) за адресою [ADDRESS] . Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року у справі № 569/18596/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10 вересня 2021 року і до повноліття дітей. За інформацією Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначеною в листі № 418 від 06 січня 2025 року, заборгованість зі сплати відповідачем аліментів станом на 31 грудня 2024 року відсутня. Позивач працює на посаді лікаря-стоматолога у ФОП [PERSON] , за 2022 рік отримала заробітну плату в розмірі 58685,07 грн, за 2023 рік - 83600 грн, за 2024 рік - 91797,27 грн, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] № 1 від 10 лютого 2025 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 1 квартал 2022 року по 4 квартал 2024 року. Відповідач працює на посаді лікаря-рентгенолога в КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені Віктора Поліщука» Рівненської обласної ради та в КНП «Пологовий будинок» Рівненської міської ради (сумісництво), за 2024 рік отримав, відповідно, дохід в сумі 234811,40 грн, з якого сплачено аліменти в сумі 82697,37 грн, та в сумі 189631,89 грн, з якого сплачено аліменти в сумі 74002,51 грн, що підтверджується довідками про доходи № 38101-15 від 14 січня 2025 року та № 3 від 10 січня 2025 року. Відповідно до актів про надання стоматологічних послуг від 24 листопада 2021 року, 23 червня 2022 року, 20 грудня 2022 року, 14 червня 2023 року, 29 березня 2024 року, 04 грудня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , лікарем-стоматологом [PERSON] клініки «Медичний центр DEF» надано стоматологічні послуги (професійна гігієна ротової порожнини, фотополімерна реставрація, фторування зубів, зняття зубних відкладень) загальною вартістю 11800 грн. Відповідно до актів про надання стоматологічних послуг від 24 листопада 2021 року, 23 червня 2022 року, 20 грудня 2022 року, 14 червня 2023 року, 29 березня 2024 року, 04 грудня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , лікарем-стоматологом [PERSON] клініки «Медичний центр DEF» надано стоматологічні послуги (професійна гігієна ротової порожнини, фторування зубів, зняття зубних відкладень) загальною вартістю 9700 грн. [PERSON] встановлений діагноз - себорейний дерматит, акне, папуло-пустульозна форма, середній ступінь тяжкості та призначено лікування, обстеження, дослідження, про що свідчать листки призначень лікарів-дерматологів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач понесла витрати на придбання призначених лікарями препаратів, плату рекомендованих досліджень (аналізів) та консультації дерматолога на загальну суму 24441,17 грн, що підтверджується квитанціями, фіскальними та товарними чеками. Витрати на препарати, які відсутні у призначенні лікарів, становлять 2314,16 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі (стаття 193); утримання повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років (стаття 198). Згідно із ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19, особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 751/4312/16-ц). Витрати на стоматологічні послуги, надані [PERSON] та [PERSON] , на загальну суму 21500 грн не є тими особливими обставинами, з якими норми ст.185 СК України пов`язують необхідність участі іншого з батьків у додаткових витратах. З огляду на розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивача на утримання дітей (в середньому 6530 грн на кожну дитину щомісячно), вид наданих стоматологічних послуг та періодичність їх отримання (раз або двічі на рік) такі витрати поглинаються аліментними виплатами відповідача. Крім того, жоден з актів про надання стоматологічних послуг не містить підтвердження їх оплати позивачем. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача половини вартості стоматологічних послуг, наданих синам [PERSON] та [PERSON] . Наявні у справі докази в їх сукупності підтверджують понесення позивачем витрат на лікування (консультації, дослідження, придбання медичних препаратів) сина [PERSON] на загальну суму 24441,17 грн. Доводи відповідача, що акне є нормальним станом дорослішання підлітка, не заслуговують на увагу. Відповідно до Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021, а також Міжнародної статистичної класифікації хвороб, розробленої Всесвітньою організацією охорони здоров`я, акне (вугри) є хронічним захворюванням шкіри із запаленням сальних залоз, що зазвичай розвивається на фоні себореї. Очевидно, що як будь-яка хвороба, наявне у сина сторін хронічне захворювання потребує лікування, особливо у такому віці, оскільки може бути причиною психологічних проблем для підлітка. При цьому, вітаміни та доглядова косметика призначені лікарем-дерматологом як спосіб лікування, а отже, необхідність їх придбання позивачем зумовлена наявним у сина [PERSON] захворюванням. Враховуючи, що діагностована в березні 2022 року сину [PERSON] хвороба є хронічною, середнього ступеня тяжкості, лікування її потребує систематичних консультацій, обстежень, досліджень та застосування лікувальних засобів, понесені позивачем витрати є додатковими в розумінні ст.185 СК України, що спричиняє обов`язок відповідача брати участь у таких витратах. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що його матеріальний стан не дозволяє оплачувати додаткові витрати на дитину. Матір відповідача [PERSON] , яка зареєстрована та проживає з ним, є особою з інвалідністю другої групи довічно у зв`язку з онкозахворюванням. Разом з тим, доказів понесення відповідачем витрат на лікування, реабілітацію, обстеження матері матеріали справи не містять. За інформацією Головного управління ДПС у Рівненській області від 08 квітня 2025 року, [PERSON] за період з січня 2024 року по лютий 2025 року отримала дохід (заробітну плату) в загальні сумі 264530 грн. Докази відкриття виконавчого провадження та стягнення з відповідача кошова на примусове виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 569/23979/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації за частку у майні подружжя в розмірі 57157,50 грн у справі відсутні. З огляду на зазначені обставини та розмір заробітної плати відповідача суд не вбачає підстав для звільнення його від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину (сина [PERSON] ) чи зменшення розміру його участі. Беручи до уваги, що участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані брати обоє батьків, підлягає задоволенню вимога про відшкодування половини вартості понесених, документально підтверджених, додаткових витрат на сина [PERSON] в розмірі 12220,58 грн (24441,17 грн : 2), а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~ На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: partial