Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач, через свого представника адвоката Головченка О.А., звернулась до суду з позовною заявою в якій просить зобов`язати відповідача скасувати нараховану заборгованість за теплову енергію загально будинкових потреб на опалення та абонентську плату по особовому рахунку № [NUMBER] квартири [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона проживає у власній квартирі, в якій з 2008 року влаштовано індивідуальне опалення. До відключення від централізованого опалення тепло у квартиру постачало ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», але у січні 2024 року позивачу почали надходити письмові повідомлення від працівників ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з вимогою сплатити нараховані послуги з теплопостачання з урахуванням розподілу теплової енергії на загальнобудинкові потреби. Згідно із досудовим повідомленням відповідача від 20.08.2024 станом на 15.08.2024 заборгованість позивача складає 1476,76 грн. та кожного місяця вона до початку опалювального сезону збільшується на суму абонентської плати 42,02 грн., тобто сума не є сталою і на час подачі до суду оспорювана сума складає 1518,78 грн. Із зазначеними діями та рішенням відповідача позивач не погоджується, обґрунтовуючи свої доводи доступним. Відповідач не надав жодного доказу про те, що саме він здійснює постачання теплової енергії в житловий будинок [ADDRESS] . Управління будинку, згідно з актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП вказується КП ДЄЗ «Океан». Рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку власниками квартир вказаного будинку не приймалось. Письмової пропозиції про укладення договору або в електронній формі, рекламні пропозиції або інші пропозиції, в яких би пропонувалось укласти договір з відповідачем до позивача не надходило. Жодних дій, які б свідчили про погодження з умовами договору позивач не здійснювала. Оскільки норма частини п`ятої статті 13, та статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюється визначенням поняття об`єднання співвласників багатоквартирного будинку в розумінні статті 385 ЦК України, а мешканці не створювали юридичну особу ОСББ, то відповідне регулювання господарських відносин не можливо застосувати до твердження про приєднання до договору. За такого, позивач не приєдналась до договору приєднання, розміщеного на сайті відповідача та Миколаївської міської ради, а відтак немає можливості стверджувати про виникнення договірних відносин з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Крім того, позивач вважає розрахунок заборгованості відповідача сумнівним, оскільки для цього у відповідача має бути вся необхідна інформація про технічні дані будинку. Проте, з листа відповідача вбачається, що у останнього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру позивача, а при обстежені у вересні-жовтні 2023 року нежитлових приміщень не вдалось обстежити та встановити квадратуру квартири. Тому, не зрозуміло з яких саме даних було здійснено нарахування заборгованості, відповідно ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», не маючи усіх необхідних даних здійснило безпідставне нарахування заборгованості позивачу. Також позивач зазначила, що будинкові системи опалення на трубопроводах систем опалення заізольовані, та відповідно не несуть обігрів місць загального користування в розумінні загальнобудинкових потреб на опалення. Крім того, переважна більшість місць загального користування не має приборів опалення та в окремих місцях проходять заізольовані трубопроводи опалення. Отже, внаслідок бездіяльності ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» щодо невжиття заходів для отримання технічної документації у КП ДЄЗ «Океан», не врахування даних за актами обстежень, без наявності чіткої інформації про опалення місць загального призначення багатоповерхового будинку, відсутність інформації про всіх споживачів, невірне застосування правил та методики здійснюється безпідставне нарахування оплати. Представник відповідача надала да суду відзив на позовну заяву в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилається на те, що теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку, як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, в тому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення будинку. У тому числі теплову енергію виділену на ЗБП оплачують і співвласники, що мають встановлене індивідуальне опалення. Чинними нормативно-правовими актами не передбачено звільнення споживачів (у тому числі споживачів, які мають індивідуальне опалення) від обов`язку оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності у них окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення складається не лише з приладів опалення. Таким чином, здійснення розподілу обсягів спожитих у будинку послуг теплової енергії відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг є виключно вимогою законодавства, та не є ініціативою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що позивач не заперечувала, що вона зобов`язана на несення витрат по утриманню будинку в цілому, як співвласниця на праві спільної сумісної власності спільного майна, а тому спір в цій частині між сторонами не існує. Відповідач у своїх листах визнав, що надані ним обрахування є не повними, не є об`єктивними та не відповідають тим витратам, які підлягають оплаті, як такі, які пов`язані з утриманням вказаного вище житлового будинку. Враховуючи, що у відповідача немає достовірної інформації про площу, на яку здійснюються відповідні нарахування, а така інформація є ключовою, у останнього немає можливості провести обрахування витрат, які мають бути покриті співвласниками багатоквартирного житлового будинку. Разом з тим, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» не надало жодних доказів того, що позивач вчинила дії, які свідчать про приєднання до публічного договору-приєднання: оплата не здійснювалась та відповідні послуги по утриманню не надавались. Оскільки відповідач нарахував заборгованість з огляду на ту площу, яка не опалюється і по якій не проходять внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення, та не маючи при цьому усієї достовірної інформації по площі, позовні вимоги є обґрунтованими. Представник відповідача надала заперечення на відповідь на відзив в яких зазначила, що позивачем не була надана інформація про опалювальну площу (об`єм) приміщень, як того вимагають Правила 830, відповідачем було здійснено розрахунок обсягу теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, спрощено, тобто за вимогами Правил 830. Крім того, для розрахунків застосовується коефіцієнт, що враховує відношення опалювальної площі квартир з автономним опалюванням до опалювальної площі всіх приміщень будинку, який змінює вказаний відсоток. В будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено 3 вузла комерційного обліку. Представник відповідача надала розрахунок заборгованості позивача згідно правил Методики 315, та зазначила, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснює розподіл обсягів спожитих у будинку послуг теплової енергії відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг виключно за правилами, встановленими законодавством. Також вказала, що фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послуги, факт отримання послуги. Як зазначив представник позивача, [PERSON] не заперечує відносно свого зобов`язання щодо несення витрат по утриманню будинку, що підтверджує факт того, що відповідачем послуга теплопостачання надавалась. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. У відповідності до частини тринадцятої\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що квартиру позивача, розташовану за адресою: [ADDRESS] , було відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, що підтверджується актом від 12.09.2008. До того ж, з робочого проекту Управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва на встановлення додаткового двоконтурного опалювального приладу з герметичною камерою згорання ГС-G-2,5 ж/д [ADDRESS] , вбачається, що квартира позивача обладнана індивідуальною системою опалення. Як слідує з наданої позивачем копії досудового повідомлення від 20.08.2024 позивачу нараховувалась за особовим рахунком 93/9202 плата за постачання теплової енергії та абонентське обслуговування, і станом на 15.08.2024 заборгованість становила 1476,76 грн. 02.02.2024 позивач звернулась до відповідача із зверненням про надання роз`яснення щодо нарахування та розподілу обсягів споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, плати за абонентське обслуговування, договірні відносини з підприємством, нарахування за опалення місць загального користування та направлення комісії для обстеження будинку [ADDRESS] . 14.03.2024 відповідачем було надано відповідь №В-376/28/25 на вказане звернення, в якому зазначено наступне. З січня 2024 року споживачам ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» нарахування за послугу теплопостачання здійснюється з урахуванням розподілу теплової енергії на загально будинкові потреби. Загальнобудинкові потреби на опалення\~це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинокової системи гарячого водопостачання та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Співвласники будинку [ADDRESS] з 01.11.2021 приєднались до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Позивача було повідомлено про те, що після отримання уточнених даних щодо непідключених до централізованої системи опалення нежитлових приміщень їй буде проведений перерахунок по розподілу обсягу спожитої житловим будинком теплової енергії на загально-будинкові потреби з урахуванням відключених від опалення нежитлових приміщень з січня 2024 року. Пунктом 38 Правил №830 передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, здійснення розподілу обсягів спожитих у будинку послуг теплової енергії відповідно до Методики 315 розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг є виключно вимогою законодавства, а не є ініціативою ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». 18.06.2024 мешканці вищевказаного будинку звернулись до відповідача із колективним зверненням про надання роз`яснення щодо нарахування та розподілу обсягів споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, договірні відносини з підприємством, нарахування за опалення місць загального користування, щодо нежитлових приміщень, щодо розподілу обсягу спожитої послуги за сумою всіх вузлів комерційного обліку, щодо наявності/відсутності приладів опалення в місцях загального користування, завищених площ квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , щодо нежитлових приміщень та підтвердження надання послуг з теплопостачання. 28.06.2024 відповідачем було надано відповідь №К-718/28 на вказане звернення, в якому зазначено наступне. У зв`язку з відсутністю у ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення у підвалах, на горищах, обсяг теплової енергії витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначений спрощено, відповідно до пункту 8 розділу IV Методики 315. Зазначено, що у листопаді 2024 року їм буде проведено перерахунок по розподілу обсягу спожитої житловим будинком теплової енергії на загальнобудинкові потреби з урахуванням відключених від опалення нежитлових приміщень за період з січня по березень 2024 року. Крім того, у своїй відповіді ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» просило надати правовстановлюючі документи та технічні паспорти на квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Як вбачається з актів від 11.07.2024 у вищевказаному будинку в 1 під`їзді прибори опалення відсутні; в 2 під`їзді прибори опалення відсутні, на першому поверсі знаходяться підводи до приборів опалення, які захищені, трубопроводи опалення у підвальному приміщенні заізольовані; в 3 під`їзді на першому поверсі в наявності прибор опалення, трубопроводи опалення у підвальному приміщенні заізольовані; в 4 під`їзді приборів опалення немає; в 5 під`їзді приборів опалення немає; в 6 під`їзді приборів опалення немає, трубопроводи опалення у підвальному приміщенні заізольовані. За приписами частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Порядок укладення таких договорів, передбачений\~статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Як слідує з матеріалів справи, текст типового індивідуального договору, що є публічним договором-приєднання, розміщено на офіційному сайті ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» https://nikoblteplo.com.ua/. Враховуючи те, що в суду відсутні відомості, які свідчать про те, що співвласники багатоквартирного будинку, де мешкає позивач, прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому між сторонами справи укладений договір та відповідно між ними існують правовідносини врегульовані цим Типовим договором. Укладення таким чином договору не суперечать вимогам статей 633, 634 ЦК України\~та відповідає положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому доводи позивача є необґрунтованими. Як зазначалось вище, квартира позивача від`єднана від системи централізованого теплопостачання та обладнана індивідуальною системою опалення. Разом з тим, вказана обставина не виключає існування договірних відносин між сторонами та не звільняє від обов`язку визначено чинним законодавством на укладення договору. Згідно пункту 2 статті 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (надалі МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі квартири/нежитлового приміщення за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (від 22 листопада 2018 року № 315 у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) (надалі "Методика…"), затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства"; "МЗКзагальнодоступні місця у будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо)". Галузевими комунальними нормами України (ГКН 04.07.000-2005) надано визначення місць загального користування: "Приміщення загального користування (МЗК) житлового будинкуце сходові клітини, ліфтові шахти, вестибюлі, коридори, підвали тощо". Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Адже за рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення та інших комунікацій. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила). Відповідно до пункту 13 Правил, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. За змістом пункту 14 Правил відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. В пункті 24 Правил передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", -за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком (пункт 24 Правил). Розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин (п. 27 Правил). Відповідно до пункту 38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Таким чином, співвласники квартир у багатоквартирному будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення (відокремлення) окремих квартир такого будинку від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлях комунальних послуг, якою регламентовано визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ ІІІ Методики). Ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. У абзаці 4 пункту 2 розділу 1 Методики зазначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень; Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Згідно абзацу 2 пункту 3 розділу 1 Методики розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Відповідно до розділу ІІІ Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: одноповерхова будівля - 20%; двоповерхова - 18%; триповерхова - 16%; чотириповерхова - 14%; п`ятиповерхова - 12%; шестиповерхова та вище -10%. Для визначення обсягів використання теплової енергії в приміщеннях споживачів, які обладнані індивідуальним опаленням у будинках переважно використовується спрощений метод, згідно пункту 8 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування (вестибюля, загальних коридорів, сходових клітин тощо) та допоміжних приміщень (колясочних, комор, сміттєкамер, шахт і машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер та інших підсобних приміщень) та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку\~20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості\~відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Споживачі, власники житлових/нежитлових приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення, проводять оплату: за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби протягом опалювального сезону , за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно протягом року, з наявністю будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії. Таким чином, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №357/4664/16-ц від 20.11.2019. Таким чином, посилання позивача на відсутність системи опалення та приборів опалення у місцях загального користування суд не приймає до уваги. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. За приписами частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункти 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). В силу положень частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) (підпункт 13 пункту 44 Правил). Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18. На підставі вищевикладеного, позивач [PERSON] як користувач квартири, яка обладнана системою індивідуального опалення, зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами, а тому підстави для скасування нарахованої заборгованості за теплову енергію загальнобудинкових потреб на опалення відсутні. Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Згідно з пунктом 33 Правил за надання послуг з постачання теплової енергії, передбачена щомісячна плата за абонентське обслуговування. Абонентська плата включає такі витрати: здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами (зняття показів теплового лічильника, розподіл спожитих Гкал між абонентами; друк інформаційних повідомлень), оплата банківських послуг, нарахування та стягнення плати за спожиті послуги; заробітна плата обслуговуючого персоналу та нарахування єдиного соціального внеску на зарплату; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності), господарські витрати (електроенергія, заправка картриджів, обслуговування комп`ютерів, канцелярські витрати, надання різних довідок). Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання. Плата за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/місяць. Тобто плата за абонентське обслуговування розраховується не за обсяги спожитих послуг, а в розрахунку на 1 абонента та виставляється, як окремий платіж. Новий платіж - плата за абонентське обслуговування, введений на виконанняпостанови Кабінету Міністрів України № 808 від 21.08.2019 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорам про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг». Згідно з вимогами цієї Постанови, держава регулює її граничний рівень за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Система опалення, як інженерна система будинку, яка призначена для задоволення потреб усіх співвласників (мешканців будинку), належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам, які зобов`язані забезпечувати належне її утримання, що також включає і витрати на оплату комунальних послуг щодо цього спільного майна. Місця загального користування багатоквартирного житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. За рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення. Саме на підставі вказаного нормативного акту відповідач з січня 2024 року нараховує власнику квартири [ADDRESS] плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, що складає 42,02 грн. на місяць. Враховуючи викладене, твердження позивача про незаконність нарахування відповідачем плати за абонентське обслуговування, за опалення місць загального користування є безпідставними. В свою чергу твердження позивача, що обрахування заборгованості відповідачем є не повним та не об`єктивним, не відповідає дійсності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що через не надання позивачем інформації про опалювальну площу (об`єм) приміщень, розрахунок обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснено відповідачем за спрощеним порядком у відповідності до Правил та Методики. Відповідно до пункту 8 розділу IV Методики, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. В пункті 9 розділу IV Методики зазначено, що визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики, обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби опалення будівлі розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням) пропорційно до загальних/опалювальних площ приміщень. Правильність проведеного відповідачем у запереченнях на відповідь на відзив нарахування оплати за опалення місць загального користування та функціонування системи, плати за абонентське обслуговування належними та допустимими доказами не спростовано. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач є співвласником квартири у багатоквартирному будинку та зобов`язана оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того чи підключена квартира відповідача до мережі централізованого опалення чи ні.

Outcome: dismissed