Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку\~(доходу),\~щомісячно,\~починаючи з\~23.07.2024\~року до\~досягнення дитиною\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач по справі [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] з\~05.12.2022\~року.\~Сторони по\~справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . На дату подання позову позивач з відповідачем живуть окремо, спільного господарство не ведуть. Донька, [PERSON] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини - [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки позивачка має доньку, яка не досягла трьох років, вона потребує матеріальної допомоги на утримання від відповідача, оскільки дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі частини та на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку буде справедливим та відповідатиме її інтересам. Відповідач знаходиться у працездатному віці (служить в ЗСУ), а тому має можливість утримувати її до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, [PERSON] просить в судовому порядку встановити [PERSON] обов`язок сплати аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач [PERSON] , в порядку ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта, витягом а.с. 4-6). Відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта, витягом а.с. 7,8). Сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження а.с. 10). Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (підтверджено копією витягу з реєстру територіальної громади а.с.11). Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття та за ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. При розгляді справи, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] , до якого пред`явлено вимогу про стягнення аліментів (родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено свідоцтвом про народження); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні [PERSON] , яка пред`явила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення шлюбних відносин неповнолітня дитина мешкає разом з матір`ю (позивачем); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дітей відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов`язань відповідачу є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд в розумінні ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я платника аліментів та дітей: будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача не надано; - матеріальне становище платника аліментів: відповідач [PERSON] служить в ЗСУ,, довідку про отримувані доходи суду не надано; - відсутність у [PERSON] грошових зобов`язань, відповідач не несе утримань за виконавчими листами, не має неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач заявляє вимогу стягнення з відповідача аліментів у розмірі частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як такі що ґрунтуються на чинному законодавстві, спрямовані на забезпечення інтересів неповнолітньої дитини відповідно до справжніх обставин справи. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Надаючи оцінку вимозі про стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, можливість отримання дружиною, з якою проживає дитина, матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років виникає за умови, що чоловік здатний надавати таку допомогу, матеріальне становище жінки при цьому правового значення не має. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 12.11.2018 у справі 202/712/17 (підлягає обов`язковому врахуванню у розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Частиною ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що дитина, батьківство якої відповідачем не оспорюється, проживає разом з матір`ю позивачем, що також не спростовано відповідачем, яка не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, не має можливості працювати, в зв`язку з чим потребує підтримки зі сторони відповідача (батька дитини). Даних, які б могли вказувати на неможливість чи істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу до досягнення їхньою спільним донькою трирічного віку, не встановлено. Відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану його здоров`я та перебування на його утриманні інших осіб суду не надано, що дає підстави для висновку, що відповідач здатний платити аліменти на утримання позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років. За вимогами ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивача та можливостей відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.07.2024 року до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держави. На підставі\~ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved