Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У березні 2024 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачеві на праві власності належить нежитлове приміщення № 44 за адресою: [ADDRESS] . З відповідачем укладений типовий індивідуальний договір, що є публічним договором. Позивачем надаються послуги з постачання теплової енергії за даною адресою, а відповідач отримує надані послуги. Внаслідок того, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті послуг за теплову енергію, утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.12.2023 у розмірі 51\~706,46 грн, що позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] не укладено договору про надання послуг, відповідно, відсутні факти надання послуг з постачання теплової енергії. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є власником приміщення [ADDRESS] . В типовому договорі відсутнє посилання на те, що послуги надаються безпосередньо за адресою: [ADDRESS] і цей договір не містить дати, будь-яких реквізитів та підпису відповідача. З публічним договором відповідача не ознайомлювали, пропозиції щодо його укладення також не надходило. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем, як споживачем послуг, будь-який дій, що свідчать про бажання укласти такий договір, до прикладу, заява-приєднання, сплата послуг тощо. Від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона просить задовольнити вимоги у повному обсязі. За своїми доводами пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, в них надані заперечення щодо позиції представника відповідача, викладеній у відзиві. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не знайшли свого доказового (документального, нормативного) підтвердження. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримує обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що відповідачеві на праві власності належить нежитлове приміщення № 44 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 316146725 від 28.11.2020 (а.с. 17-18). Згідно ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організацій договірних відносин, визначених ч. 1 цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 цього Закону. Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1-2 ст. 633 ЦК України). Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 02.10.2021 на виконання вимог Закону, позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. У зв`язку з тим, що співвласниками буд. [ADDRESS] не дотримано процедури визначення із моделлю договірних відносин, а саме відсутнє рішення про вибір моделі договірних відносин, а також сплинув 30-денний строк з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, для співвласників будинку діють наслідки, передбачені ч.\~5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, станом на 01.11.2021 Типовий індивідуальний договір № 77200261 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с. 79-81), між позивачем та відповідачем вважається укладеним з 01.11.2021. Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії 533104Y387, що вбачається з архіву показів опалення по [ADDRESS] (а.с. 22), інформації щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії (а.с. 20), інформації по нарахуванням споживача (а.с. 21). Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (а.с. 79). Відповідно пункту 11 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (а.с. 79). Згідно п. 32 Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (а.с. 80). Пунктом 34 Договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (а.с. 80). Відповідно до п. 38 Договору, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору (а.с. 80). Приписами ст. 193 ГК України, статей 525, 526, 530 ЦК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому розташовано приміщення відповідача, підтверджується копіями рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі та розташуванням нежитлового приміщення відповідача у багатоквартирному житловому будинку (а.с. 75-78). Статтею 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна, а саме, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач користується комунальними послугами, однак оплату не вносить. В результаті не виконання обов`язків у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.12.2023 у розмірі 51\~706,46 грн. Факт невнесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а.с. 16). Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, а також ним не наданий альтернативний розрахунок. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів у їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, вважає, що відповідач, як споживач комунальних послуг, в порушення вищевказаних норм чинного законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з надання теплової енергії, а тому позов Концерну «МТМ» підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved