Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на набуття права вимоги за кредитним договором та в зв`язку із порушенням відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий кредит просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним №014-RO-82-63691549 від 30.09.2020 року в розмірі 43 571 грн. 40 коп., з якої: 37 835 грн. 84 коп. сума заборгованості за кредитом; 5 735 грн. 56 коп. сума заборгованості за процентами; а також понесені судові витрати в розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 400 грн. 00 коп. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 24.03.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0601131065713), проте, відповідно до трекінгу відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 30.09.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014-RO-82-63691549. За яким розмір поточного ліміту кредиту на дату укладення договору складає 49 911 гривень 27 копійок. строк користування кредитом 48 місяців (з 30.09.2020 року по 30.09.2024 року). Процентна ставка фіксована 37,90 % річних (п. 1.2 - 1.2.3 Договору) АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти. Вказана обставина підтверджується випискою по рахунку. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 20 грудня 2022 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» уклали договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F. За умовами якого до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №014-RO-82-63691549 від 30.09.2020 року. Дана обставина підтверджується Реєстром боржників від 23.12.2022 року до договору про відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року. [PERSON] належним чином не виконував грошове зобов`язання за кредитним договором №014-RO-82-63691549 від 30.09.2020 року, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 43 571 грн. 40 коп., з якої: 37 835 грн. 84 коп. сума заборгованості за кредитом; 5 735 грн. 56 коп. сума заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості від 23.12.2022 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-63691549 від 30.09.2020 року у розмірі 43 571 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №200 від 30.01.2025 року убачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок. Позов ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Титаренко В.В. на підставі ордеру від 03.03.2025 року. Даний ордер складений на підставі договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, укладеного між адвокатом Титаренком В.В. та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення № 1000 до договору про надання правничої допомоги №14/06/2023 від 14 червня 2023 року, а також платіжної інструкції № 276 від 30.01.2025 року, загальна вартість витрат на правничу допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» становить 1 400 гривень 00 копійок. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1 400 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved