Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

10.04.2025 позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 54266,87 грн, а також судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.05.2020 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00408.006741438, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 45603,06 грн зі сплатою 25,32% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Зазначає, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані відсотки, інші платежі за кредитним договором. Остання сплата відповідачкою/зарахування по кредитному договору здійснена 02.03.2022, у зв`язку із чим сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 03.03.2025 становить: прострочений борг - 33210,06 грн, прострочені проценти - 21056,81 грн, а всього - 54266,87 грн. Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 03.03.2025. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.01.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачку було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідачки будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.04.2025 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання. 16.04.2025 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки такий подано АТ «Ідея Банк» з пропуском строку позовної давності. Так, згідно з наданими позивачем матеріалами, останній платіж за кредитним договором було здійснено 02.03.2022. Таким чином, кінцевий строк для звернення до суду спливав 02.03.2025, однак позов подано лише 03.03.2025, тобто з пропуском строку. Позивач не заявив клопотання про поновлення строку і не навів поважних причин його пропуску. Окрім цього, позивачем не наведено обставин які були б підставою для переривання строку позовної давності, а саме не надано доказів визнання нею боргу, сплати частини суми боргу, підписання додаткових угод, що свідчить що перебіг строку позовної давності не переривався та не поновлювався. Також вважає, що при зверненні до суду АТ «Ідея Банк» порушено правила територіальної підсудністі, оскільки її зареєстроване місце проживання знаходиться у м. Кривий Ріг, тоді як позов подано у м. Львів. Зазначає, що кредитний договір не містить положень про виключну підсудність або домовленість про розгляд справи у м. Львові. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з перебуванням за межами України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 29.05.2020 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00408.006741438. Згідно п.п.1.1., 1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 45603,06 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Позичальник укладенням цього договору дає доручення банку, а банк, за дорученням позичальника, надає кредит у день підписання цього договору шляхом переказу коштів в сумі 45603,06 грн з позичкового рахунку позичальника на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір №Z62.00408.004907693 від 12.02.2018. Банк надає кредит строком на 51 місяці. Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою: протягом періоду від початку кредитування до 30 календарного дня (включно) після завершення 1 місяців кредитування (надалі - пільговий період) - 0,001% річних від неповернутої суми кредиту; починаючи з 31 календарного дня після завершення пільгового періоду - 25,32% річних від неповернутої суми кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №11778399 від 29.05.2020, №11778401 від 29.05.2020, та випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ). Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.01.2025. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість станом на 03.03.2025 становить: прострочений борг - 33210,06 грн, прострочені проценти - 21056,81 грн, а всього - 54266,87 грн. Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 03.03.2025. Щодо покликань відповідачки на порушення позивачем правил територіальної підсудності при зверненні з позовом до суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Статтею 28 ЦПК України встановлено альтернативну підсудність справ за вибором позивача. Вирішуючи питання територіальної підсудності справ, слід з`ясовувати характер спірних правовідносин. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] , позивач вимоги обґрунтовував невиконанням умов кредитного договору №R01.00408.006741438 від 29.05.2020. Отже, до таких справ застосовується загальне правило територіальної підсудності справ, визначене статтею 27 ЦПК України, або ж альтернативна підсудність справ, яка застосовується за вибором позивача. Згідно з ч.16 ст.28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Згідно з ч.8 ст.28 ЦПК України (на вказану норму процесуального закону позивач посилався, подаючи позовну заяву до суду), позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Судом встановлено, що відповідно до п.5.6. кредитного договору №R01.00408.006741438 від 29.05.2020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , сторони підтверджують, що договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11. Верховний Суд в ухвалі від 02.07.2018 (справа №552/9770/14-ц, провадження № 61-36739 ск18) вказав на те, що право вибору між судами, яким згідно із загальним правилом підсудності цивільних справ і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа підсудна Галицькому районному суду м. Львова, а покликання відповідачки є безпідставними. В частині доводів відповідачки про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, суд виходить з наступного. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Крім того, частинами першою та третьою статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до пункту 5.5 кредитного договору №R01.00408.006741438 від 29.05.2020, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється сторонами тривалістю у 5 (п`ять) років. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Згідно виписки по особовому № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) встановлено, що останній платіж/зарахування по кредитному договору №R01.00408.006741438 від 29.05.2020 здійснено 02.03.2022. Оскільки АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом 10.04.2025, немає підстав вважати пропущеним строк позовної давності за вимогами позивача. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 29.05.2020 у розмірі 54266,87 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved