Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиті з 01.10.2009 року по 01.03.2025 року послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 31935,38 грн. та витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 3028,00 грн., вказавши, що квартира, власником якої є відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Відповідач допустила заборгованість за надані їй позивачем послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 01.10.2009 року по 01.03.2025 року в розмірі 31935,38 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.03.2025 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач надала заяву про застосування строку позовної давності та відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову частково та звільнити її від сплати судового збору. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , опалювальною площею 20,19 кв.м., власником якої є [PERSON] , [INFO] , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач та на вказану квартиру позивачем відкрито особовий рахунок на ім`я відповідача. 23.02.2011 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до пункту 9.1 вищезазначеного договору строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості становить п`ять років. Отже між сторонами існує домовленість про збільшення строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України, тривалістю в п`ять років. Відповідач, як індивідуальний споживач, користувалася послугами позивача з централізованого опалення, постачання теплової енергії, від отримання послуг не відмовлялася, звернень щодо ненадання чи неякісного надання послуг на адресу позивача протягом 2009-2025 років від відповідача не надходило. Позовна заява подана до суду 20.03.2025 року в період дії воєнного стану. Відповідно до частини 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Зважаючи на запровадження в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, суд вважає, що позивачем не було пропущено строк позовної давності за вимогами, пред`явленими в позовній заяві з 24.02.2019 року, у зв`язку із зупиненням такого строку згідно закону. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, встановлено з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався та тривав до 30 червня 2023 року. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, зважаючи на п`ятирічний строк позовної давності, визначений домовленістю сторін, строк позовної давності за позовними вимогами до [PERSON] було продовжено також на строк дії карантину, тобто заборгованість за період з 01.03.2015 року до 01.03.2025 року підлягає до стягнення у повному обсязі. Станом на 01.03.2025 року на особовому рахунку споживача послуг централізованого опалення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зафіксовано заборгованість у сумі 4819,53 грн., строк позовної давності щодо якої сплив. Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення за період з 01.03.2015 року по 01.03.2025 року в розмірі 27115,85 грн., у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав для зупинення та продовження строків позовної давності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі №\~906/308/20 виснувала, що положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані і до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави. Таким чином, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє відповідача від сплати судового збору, враховуючи, що відповідач самостійно утримує трьох малолітніх дітей, оскільки її чоловік помер, має пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей та отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Outcome: partial