Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 21 вересня 2019 року, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3283. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 21 вересня 2019 року перебуває з відповідачем у шлюбі. В подружжя є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, на даний час їх подружні відносини є фактично припиненими, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у зв`язку із чим шлюб носить виключно формальний характер. Зважаючи на те, що позивач не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, вважає збереження шлюбу та примирення неможливим, оскільки це суперечитиме її інтересам, у зв`язку із чим просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Крім того, після розірвання шлюбу просить відносити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що в такому викладені. Зазначила, що протягом тривалого часу не проживає з чоловіком, не ведуть спільного господарства. Примирення вважає неможливим, а подальше перебування у подружніх відносинах таким, що суперечитиме її інтересам. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За умовами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи неявку сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до\~статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2\~статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2019, [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2019 року уклали шлюб, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №3283. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 7). В подружжя є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2020 (а. с. 13). Судом встановлено, що сторони міцної сім`ї не створили, не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та довіри, без якого повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, враховуючи положення ст. 113 СК України, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу позивачу слід дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved