Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

22.01.2025 [PERSON] , в особі представника - адвоката Вак Ольги Володимирівни, звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Яготинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області ЦМ УМЮ ( м. Київ) про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що з початку 2021 року позивач постійно проживає та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від вказаних відносин [PERSON] завагітніла та [INFO] народила сина - [PERSON] . Враховуючи те, що реєстрацію народження дитини [PERSON] здійснювала самостійно, позивач був впевнений, що саме його вона записала батьком дитини. Так, з часу народження дитини, позивач опікується дитиною та забезпечує всім необхідним. Дитина від народження називає його батьком. Оскільки на час народження дитини, а саме станом на 25.03.2022 рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 березня 2022 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не набрало законної сили, батьком дитини було записано [PERSON] . Натомість [PERSON] не являється біологічним батьком дитини і не опікується нею. Відтак, враховуючи те, що саме позивач являється батьком малолітнього [PERSON] , тому він вважає за необхідне звернутися до суду із позовною заявою про визнання свого батьківства та внесення змін до актового запису про народження. Позивач і його представник просили суд визнати [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Яблуневе Баришівського району Київської області, громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] . Крім того, зобов`язати Яготинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити наступні дії: виключити з актового запису № 72 від 22 квітня 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , запис про батька: [PERSON] ; внести відомості до актового запису № 72 від 22 квітня 2022 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] , складеного Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), а саме зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Яблуневе Баришівського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , при цьому змінити прізвище дитини: з « [INFO] » на « [INFO] », змінити ім`я по батькові дитини з « [INFO] » на « [INFO] », і видати нове свідоцтво про народження. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27.01.2025 провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У судовому засіданні позивач і його представник - адвокат Вак О. В. підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] пояснив суду, що дійсно тривалий час проживав із [PERSON] починаючи з 2021 року. Разом з тим додав, оскільки на час народження дитини, а саме станом на 25.03.2022 рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 березня 2022 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не набрало законної сили, батьком дитини було записано [PERSON] . Натомість [PERSON] не являється біологічним батьком дитини і не опікується нею. Позивач наполягав у суді, що саме він являється біологічним батьком дитини, тому просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав і стверджує, що з 2021 року вони з [PERSON] спільно не проживали і шлюбні відносини не підтримували. Також йому відомо, що [PERSON] спільно проживала разом із [PERSON] та, зі слів [PERSON] , саме [PERSON] являється батьком її сина - [PERSON] . У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. Підтвердила обставини, на які посилається [PERSON] у позовній заяві. Наполягала у суді, що саме [PERSON] являється батьком її сина - [PERSON] . Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що здійснено актовий запис № 72 Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Матір`ю зазначена [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.04.2022. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 березня 2022 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до результатів дослідження № 447341 від 03.04.2025, проведеного ТОВ «МАМА ПАПА», отриманих шляхом аналізу ДНК, ймовірність батьківства [PERSON] дитини [PERSON] становить 99,999999 %. Згідно частини першою статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України передбачено що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно п. п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved