Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] через представника, адвоката Дряпачка Сергія Івановича, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, 1/2 частка житлового будинку (домоволодіння) загальною площею 77,7 кв.м з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, нотаріус заявнику відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, оскільки у документі, який посвідчує право власності на нерухоме майно, наявні розбіжності у по-батькові співвласника, а саме: « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Суд ухвалою від 21 лютого 2025 року заяву [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд по суті на 23 квітня 2025 року. Заявник подала до суду заяву у якій просила проводити розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Макарівської селищної ради належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Від завідувача державної нотаріальної контори до суду надійшло клопотання щодо розгляду справи без участі представника контори. Рішення прийняти відповідно до законодавства. У зв`язку з наведеним, суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 28 грудня 2000 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 грудня 2023 року, актовий запис № 578. До матеріалів справи долучено свідоцтвом про одруження [NUMBER] , видане Нижнєдмитрівським сільським відділом ЗАГС Великоолександрівського району Херсонської області 16 листопада 1969 року, актовий запис № 07, з якого вбачається що між [PERSON] (рос. мова) та [PERSON] (рос. мовою) [INFO] укладений шлюб. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, 1/2 частка житлового будинку (домоволодіння) загальною площею 77,7 кв. м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту Свідоцтва на право власності на житловий будинок від 11 грудня 1996 року № [NUMBER] вбачається, що житловий будинок загальною площею 129,7 кв. м, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Так, заявник є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] свого чоловіка. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14 серпня 2024 року № 78003528. Згідно із роз`ясненнями щодо порядку оформлення спадщини від 09 листопада 2024 № 269/02-14 державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори Київської області Вікторія Тищенко, роз`яснила заявниці, що через наявні розбіжності у по батькові спадкодавця, допущені у Свідоцтві про право власності на житло від 11 грудня 1996 року № [NUMBER] , їй необхідно звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Хоча вказане роз`яснення не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом роз`яснення вбачається, що нотаріус не може видати заявнику свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу такого свідоцтва нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. Суд приймає наявний в матеріалах справи роз`яснення державного нотаріуса та вважає його достатнім доказом наявності у заявника перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з вказаною заявою. Встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу на житловий будинок необхідне заявнику для реалізації її спадкових прав після смерті чоловіка. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 315 Цивільного кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт неправильності запису по батькові [PERSON] , співвласника житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , зазначеного у Свідоцтві про право власності на житло від 11 грудня 1996 року № 1540, як « [PERSON] » знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, дослідженими судом доказами у справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] . Свідоцтва про вправо власності на житло від 11 грудня 1996 року № 1540, як правовстановлюючого документу є обґрунтованою і такою, що необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved