Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

\~\~ В грудні 2024 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3309-2202-1 в загальному розмірі 43391,25 грн, суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн та 10000 грн витрат на правову допомогу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 3309-2202-1 від 06.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 3150,00 гривень, строком на 365 днів (до 05.12.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 780341 направлявся відповідачу 06.12.2023 року о 15:19:30 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений у Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 06.12.2023 року о 15:19:47 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 780341 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 06.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», що підтверджується чеком. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до п.п.2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п.1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 06.12.2023 року по 05.12.2024 року. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 06.12.2024 року становить: 3150,00 грн. - заборгованість за кредитом; 40241,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 06.12.2023 року по 05.12.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів. Щодо нарахування денної процентної ставки позивач зазначає наступне. 22.11.2023 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: -з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%; -з 22.04.2024 денна ставка не більше 1,5%; -з 20.08.2024 денна ставка не більше 1%. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Таким чином, у разі внесення змін до Кредитного договору, необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону про споживче кредитування щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до договору про споживчий кредит. Оскільки, зміни до Кредитного договору не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно законодавче обмеження по зменшенню денної процентної ставки на даний Кредитний договір не поширюється. В чекові про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки 414949ХХХХХХ0648 зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі. Позивач також звертає увагу суду на те, що відповідач перед укладенням Кредитного договору, верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням Кредитного договору. На підставі\~вищевикладеного представник\~позивача звернувся\~до суду\~з цією\~позовною заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з відповідача\~на користь ТОВ «ФК «Процент» заборгованість за Кредитним договором №3309-2202-1 від 06.12.2023 року станом на 06.12.2024 року у розмірі 43391,25 грн, яка складається з: -3150 грн заборгованості за кредитом; -40241,25 грн заборгованості за нарахованими процентами за період з 06.12.2023 року по 05.12.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1277,5% річних); а такожсуму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~повідомлений належним\~чином.\~Заперечень від\~представника позивача\~щодо розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~провадження,\~не надходило. 25 лютого 2025 року від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. на адресу суду надійшов відзив, в якому вона зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме у розмірі 23688 грн, з яких: 3150 грн заборгованість за тілом кредиту та 20538 грн заборгованість за процентами. Також просила здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог та стягнути з ТОВ «ФК «Процент» на користь [PERSON] всі понесені судові витрати. Представник відповідача у відзиві не погоджується в частині стягнення суми заборгованості за процентами в розмірі 19703,25 грн, виходячи з наступного. Відповідно умов договору та детального розрахунку заборгованості за Договором №3309\-2202-1 від 06.12.2023 року, відсотки за користування кредитом нараховані первісним кредитором за період з 06.12.2023 р. до 06.12.2024 р. виходячи із розрахунку 3,5 % в день. Однак, п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», передбачений максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5% та ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачений максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Натомість у спірних правовідносинах нарахування за весь період користування кредитними коштами позивачем проведено за денною ставкою у розмірі 3,5 %, що на думку представника відповідача, не відповідає вимогам закону. За таких обставин стороною відповідача встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з 06.12.2023 року до 06.12.2024 року. Як слідує з наведених змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, відсотки нараховуються таким чином: -з 06.12.2023 року до 23.12.2023 року за ставкою 3,5 %/день (3150,00 грн. х 3,5% х 18 днів) = 1984,50 грн; -з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року за ставкою 2,5 %/день (3150,00 грн х 2,5 % х 120 днів) = 9450,00 грн; з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року за ставкою 1,5 % день (3150,00 грн х 1,5 % х 120 днів) = 5670,00 грн; - з 20.08.2024 року до 06.12.2024 року за ставкою 1 % день (3150,00 грн х 1 % х 109 днів) = 3433 грн. Отже, розмір простроченої заборгованості зі сплати процентів становить 20538,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача (1984,50 грн + 9450,00 грн + 5670,00 грн. + 3433,50 = 20538,00 грн). На думку представника відповідача, визначений позивачем розмір заборгованості не відповідає вимогам чинного законодавства, відповідно у цій частині заявлені вимоги не підлягають до задоволення, у зв`язку із чим позов підлягає до часткового задоволення. Також, представник відповідача зазначає, що 18.02.2025 року між [PERSON] , як клієнтом, з однієї сторони, та Цокало Т.М., як адвокатом, з іншої сторони, було укладено договір №1206 про надання правничої допомоги. Клієнтом станом на 25.02.2025 року внесено гонорар 10000 грн готівкою згідно квитанції №1206 в сумі 10000 грн від 18.02.2025 року, які представник відповідача просить стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «Процент». Крім того, від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В даній заяві представник відповідача просив зменшити розмір стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Процент» понесених витрати на правову допомогу з 10000 грн до 2000 грн, вважає розмір правничої допомоги у сумі 10000 грн завищеним та необґрунтованим, а також документально не підтвердженим, оскільки представником позивача не надано детального опису наданих робіт (послуг). 05 березня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, а також просить зменшити витрати [PERSON] на оплату правничої допомоги. Заява представника позивача обґрунтована тим, що підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Окрім цього, представник позивача звертає увагу на те, що будь-які зміни умов Договору № 3309-2202-1 від 06.12.2023 року не вносилися. Щодо нарахування позивачем відсотків за Договором № 3309-2202-1 від 06.12.2023 року представник позивача повідомляє наступне. Відповідач отримала кредит у розмірі 3150,00 гривень, строком на 365 днів (до 05.12.2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 06.12.2024 року становить: 3150,00 грн - заборгованість за кредитом; 40241,25 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період з 06.12.2023 року по 05.12.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови Кредитного договору. 22.11.2023 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024 року, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Таким чином, у разі внесення змін до Кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до Кредитного договору. Зміни до Кредитного договору, що укладений з відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), відповідно, представник позивача вважає, що правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає. В довідці про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки № [NUMBER] зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі. Як зазначалось вище відповідач, перед укладенням Кредитного договору, верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням Кредитного договору. З метою повного, всебічного та справедливого розгляду справи, представник позивача просив задовольнити клопотання про витребування доказів. Також представник позивача звертає увагу суду, що до позовної заяви додано первинні документи, а саме в першу чергу Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між позивачем та відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту відповідачу. Також, в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. Щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем, позивач звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а тому позивач просить зменшити витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 06.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3309-2202-1, на підставі якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 3150 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором (а.с.11-17). Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми Кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 1277,5%) користування кредитом. Процентна ставка фіксована. Строк надання кретину та строк дії Договору становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору (п.1.3 Кредитного договору). Згідно з п.1.5 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Процент», які розміщені на сайті. Відповідно до п.1.7 Кредитного Договору товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Згідно з п.4.2 Кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно з п.8.2.10 Кредитного договору повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом Договору, Додатків до нього, Паспортом споживчого кредиту та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, про що свідчить відповідний пункт Кредитного договору (а.с.15). 06 грудня 2023 року [PERSON] та ТОВ «ФК «Процент» у режимі онлайн підписали додаток №1 до кредитного договору, а саме таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 3309-2202-1 від 06 грудня 2023 року (а.с.15). На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Матеріали справи містять докази перерахування коштів відповідачеві, а саме: квитанцію №698769482 від 06.12.2023 року про перерахування 3150 грн (а.с.18). Згідно розрахунку позивача відповідач має заборгованість перед ТОВ «ФК «Процент» станом на 06.12.2024 року в розмірі 43391,25 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 3150 грн; заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 40241,25 грн ( а.с.19-23). Підтвердженням добровільного укладення відповідачем Кредитного договору є Анкета-заява на кредит №34443 позичальника від 06.12.2023 року, яка заповнена [PERSON] (а.с.25). У відповідь на запит згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомив суд, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] із повним зазначенням номеру картки та IBAN. \~ \~ \~ \~Згідно виписки по рахунку [PERSON] за період 06.12.2023 11.12.2023, наданої АТ КБ «ПриватБанк» відповідачці [PERSON] 06.12.2023 року на карту № [NUMBER] було зараховано 3150 грн. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Процент» виконало свої обов`язки за Кредитним договором №3309-2202-1 від 06.12.2023 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Процент» за тілом кредиту у розмірі 3150 грн та заборгованості за процентами у розмірі 40241,25 грн. Щодо доводів представника відповідача про зменшення суми заборгованості по процентам, суд зазначає наступне. 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: -протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); -протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Зміни до Кредитного договору №3309-2202-1 від 06.12.2023 року не вносились, додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались, таким чином відсутні правові підстави для нарахування процентної ставки згідно розрахунку, зробленого представником відповідача. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної суми заборгованості за Кредитним договором. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду\~на підтвердження\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу позивачем\~надано:\~копію Договору\~про надання\~юридичних послуг\~№03/06/2024\~від 03.06.2024\~року, Витяг з Реєстру №1 від 27.09.2024 року до Акту приймання-передачі наданих послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг №3 від 27.09.2024 року, платіжною інструкцією №1104 від 30.09.2024 року (а.с.44-48). Згідно з Витягом з Реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №3 від 27.09.2024 року ТОВ «ФК «Процент» та ФОП [PERSON] підписали Реєстр №1 про те, що виконавець підготував позовні заяви про стягнення заборгованості з боржників замовника: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] (9000 грн), складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] (1000 грн). Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial