Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

адвокат Ступак Яна Олександрівна від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] з 22.06.2019 перебувала в шлюбі з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Подружнє життя сторін у справі не склалося та 01.11.2023 шлюб між сторонами у справі було розірвано рішенням Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Під час подружнього життя відповідач неодноразово використовував відносно дружини домашнє насильство та завдавав тілесних ушкоджень, а також насильство психологічного характеру. Після розірвання шлюбу він ніяк не допомагав колишній дружині в утриманні дитини. Про це свідчить довідка про наявність заборгованості по аліментам. Через повномасштабне вторгнення країни-агресора на територію України відповідача було мобілізовано до Збройних Сил України. У жовтні 2023 року він перестав виходити на зв`язок. За інформацією з військової частини [NUMBER] [INFO] від 23.01.2024 року №6/102/12-178 [PERSON] самовільно залишив військову частину та його було виведено в розпорядження командира військової частини [NUMBER] , у зв`язку з відсутністю понад 10 діб. Враховуючи вищевикладене, станом на 22.01.2025 доля відповідача [PERSON] невідома. Наразі у позивача є необхідність зареєструвати дитину за іншою адресою. На даний час вона разом зі своєю дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з метою захисту своїх прав та інтересів, а також прав та інтересів своєї дитини [PERSON] , [INFO] , а також, враховуючи той факт, що місцезнаходження батька її дитини [PERSON] невідоме, що унеможливлює надати його згоду на реєстрацію з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дитини, позивач вважає за необхідне звернутись до суду з даною позовною заявою та просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду від 28 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання учасники судового процесу не з`явився. Представник позивача адвокат Ступак Я.О. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, пояснення у справі не подала. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 22 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний 01.11.2023 рішенням Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в справі №211/6081/23, яке не оскаржене та набрало законної сили 01.12.2023 (а.с. 17, 18). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до матеріалів справи [PERSON] , [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Однак, малолітня [PERSON] , [INFO] , з 10 травня 2023 року по теперішній час проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Також у матеріалах справи наявні докази того, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні матері, яка займається її вихованням та розвитком (а.с. 21, 22). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що наявність спору про визначення місця проживання дитини обумовлена перебуванням відповідача у Збройних силах України. Крім того, за інформацією з військової частини [NUMBER] [INFO] від 23.01.2024 року №6/102/12-178 [PERSON] самовільно залишив військову частину та його було виведено в розпорядження командира військової частини [NUMBER] , у зв`язку з відсутністю понад 10 діб. Тобто станом на 22.01.2025 доля відповідача [PERSON] невідома (а.с. 15, 16). Тому наразі саме позивач несе відповідальність за життя, здоров`я, розвиток та гідну життєдіяльність доньки. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як визначено статтями 141, 153 СК України, яка кореспондує зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з статтею 157 СК України, частинами 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У розумінні положень частини 1 статті 160, статті 161 СК України, місце проживання дитини у віці до 10 років визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved