Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

ТОВ«Споживчий центр» звернулося з цим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його тим, що 27.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем на умовах строковості, платності і поворотності укладений кредитний договір № 27.12.2023-100000427 (у тексті - кредитний договір № 27.12.2023-100000427 від 27.12.2023, кредитний договір, договір), відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на строк 140 днів в розмірі 11000,00 гривень, які [PERSON] зобов`язувався використати на зазначені у договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за даним кредитним договором, станом на 14.05.2024 у нього виникла заборгованість у сумі 10815,97 грн, що складається із основної заборгованості за кредитом у розмірі 6903,70 грн та заборгованості за процентами у розмірі 3912,27 грн. З цих підстав позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищезазначену суму боргу, а також витрати з оплати судового збору. Ухвалою від 06.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області та відкрито провадження у справі (а. с. 33, 34). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві і представникові позивача ухвалу про відкриття провадження у справі 06.03.2025 надіслано і доставлено в електронний кабінет «Електронного суду» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується відповідними довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 35, 36); у пунктах 3, 4 позовних вимог просять суд розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження і за відсутності представника позивача (а. с. 5). Відповідачеві ухвала про відкриття провадження у справі вручена 18.03.2025 (а. с. 37). Відповідач відзиву на позов, інших заяв по суті справи, будь-яких пояснень, доказів на спростування заяви позивача про існування заборгованості за кредитним договором, які є предметом цього позову, до суду не подав. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18). Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. Постанови Великої Палати Верховного суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при її підготовці до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзацом 2\~ч.\~2\~ст.\~639\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні запроваджено і врегульовано порядок укладення договорів в мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 цього Закону). Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (абзац 2 ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону). Згідно ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Абзацом 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено,\~що відповідачем\~під час\~укладення кредитного\~договору № 27.12.2023-100000427 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи ВankID Національного банку України, під час якої кредитодавцем з документів позичальника, створених на матеріальних носіях та електронних даних забезпечено однозначне встановлення особи відповідача (а. с. 8). Позивач є абонентом системи ВankID Національного банку України з 26.10.2020 (а. с. 20). 27.12.2023 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «Е572» підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору № 27.12.2023-100000427 (а. с. 14 - 17). За допомогою цього ж одноразового ідентифікатора [PERSON] підписав і заявку, за умовами якої йому надано кредит у розмірі 11000,00 грн. Строк, на який надається кредит - 140 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 14.05.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (далі - процентна ставка). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (а. с. 17, зворот а. с. 17). Крім того, за допомогою одноразового ідентифікатора «Е572» відповідач підписав відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 27.12.2023-100000427 (кредитної лінії) і додаток до кредитного договору № 27.12.2023-100000427 (кредитної лінії) від 27.12.2023 (а. с. 18, зворот а. с. 18, а. с. 19). У паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма) зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, сума кредиту, дата його видачі, основні умови кредитування, строк, на який надається кредит, інформація щодо процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту, загальних витрат за кредитом, інформація про комісію, пов`язану із наданням кредиту, реальну річну процентну ставку та порядок повернення кредиту (а. с. 12 - 13). Відповідно до п. 10.3 кредитного договору позичальник має право протягом 14 днів з дня укладення договору відмовитися від договору у порядку, визначеному законодавством. При цьому позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до їх повернення (а. с. 16). Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачеві, а у відповідача - повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Споживчий центр» виконало належним чином, перерахувавши 27.12.2023 [PERSON] на картку/рахунок кредиті кошти в сумі 11000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а. с. 10). Одночасно, довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 27.12.2023-100000427 від 27.12.2023 за період, на який надано кредит - з 27.12.2023 по 14.05.2024 (а. с. 9) підтверджується, що відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 10815,97 грн, а саме: по основному розміру кредиту - 6903,70 грн, по процентах - 3912,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Кредитним договором № 27.12.2023-100000427 від 27.12.2023 передбачено порядок та умови погашення кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Згідно п. 4.4 кредитного договору проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі несплати кредиту та/або процентів, та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів, та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Судом встановлено, що відповідачем грошові кошти за цим договором отримано, але в порядку та на умовах кредитного договору № 27.12.2023-100000427 від 27.12.2023 не повернуто; розрахунок заборгованості відповідачем не спростований; доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором, не надано. Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 10815 гривень 97 копійок, що складається з заборгованості за основним розміром кредиту - 6903,70 грн і заборгованості за процентами - 3912,27 грн. Суд, проаналізувавши та оцінивши зібрані і\~досліджені в\~судовому засіданні\~доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору 27.12.2023-100000427 від 27.12.2023, заборгованість за обов`язковими та поточними платежами, відповідно до умов укладеного договору, ним сплачувалась частково, але в повному обсязі не погашена, тому з нього необхідно стягнути на користь ТОВ «Споживчий центр» кредитну заборгованість в сумі 10815 гривень 97 копійок. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00003230 від 04.02.2025 (а. с. 24). У зв`язку з повним задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача дані витрати, понесені на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved