Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій заявниця просить: встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, РНОКПП: [NUMBER] , який помер у м. Лисичанськ, Луганської області, [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що вона [PERSON] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, РНОКПП: [NUMBER] , який помер у м. Лисичанськ, Луганської області, [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.09.2007 року. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] в місті Лисичанськ, Луганської області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану не можливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Проте, зазначені документ видані органами реєстрації та іншими незаконними органами, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до от. 17 Закону України »Про державне реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення зазначеного факту смерті в судовому порядку їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця в судове засідання не з`явилася. До суду направила заяву у якій просила суд розгляд справи проводити без її участі, у якій заяву підтримала, просила задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву заявника, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, РНОКПП: [NUMBER] , який помер у м. Лисичанськ, Луганської області, [INFO] , що підтверджується: - свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.09.2007 року. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] в місті Лисичанськ, Луганської області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.10.2024 р., [PERSON] , помер [INFO] у віці 40 років в місті Лисичанськ, Луганської області. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, а саме факт смерті її чоловіка, громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, РНОКПП: [NUMBER] , який помер у м. Лисичанськ, Луганської області, [INFO] .

Outcome: approved