Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою вебсайту (credоs.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1327-1341. Зазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та Графіком платежів за Договором складають єдиний договір, у якому визначаються всі його істотні умови та з якими Позичальник був попередньо ознайомлений. Позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору позивач, як Кредитодавець, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 6000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 15 днів; промо-ставка 2,25%; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 2,50 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач порушив умови Кредитного договору та в підсумку не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем навіть після спливу встановленого договором строку кредитування. За розрахунком позивача станом на 02.01.2025 загальний розмір його грошових вимог до відповідача становить 50775,00 грн та складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 6000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 44775,00 грн. Водночас у зв`язку із застосуванням до відповідача, як позичальника, прийнятої позивачем Програми лояльності, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 6000,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 24000,00 грн. Ураховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 06.01.2024 № 1327-1341 у розмірі 30000,00 грн, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 17.02.2025 відкрито провадження в справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, у порядку визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2020 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види грошового кредитування (а.с.48). Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.08.2013 №2565 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зареєстровано як фінансову установу (а.с.49). Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] 06.01.2024 о 09:04 год. з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// credos.com.ua), у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів та які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1327-1341 (а.с.11-18). Відповідно до умов Кредитного договору позивач відкрив для відповідача Кредитну лінію шляхом надання відповідачу грошових коштів (Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб відповідача, а відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому Договором. Згідно з п.4.1. позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: дата видачі кредиту - 06.01.2024, сума кредиту 6000,00 грн. Згідно з п. 4.7. кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 4.10. кредитного договору стандартна процентна ставка за кредитом становить 2,50% за кожен день користування кредитом. Оплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду. Знижена процентна ставка становить 2,50%. Згідно з п. 4.12. договору строк кредитування 300 календарних днів; дата повернення кредиту - 31.10.2024. Відповідно до п. 4.14. орієнтовна загальна вартість кредиту складає 51000,00 грн та включає в себе суму кредиту, проценти за користування кредитом. До позовної заяви позивач додав Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені 14.12.2023 та паспорт споживчого кредиту, у якому викладена інформація про істотні умови споживчого кредиту, аналогічна інформації, яка міститься у договорі про відкриття кредитної лінії №1327-1341. Відповідно до наявної у справі довідки позивача (а.с. 38 ) та листа АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 34) позивач 06.01.2024 перерахував відповідачу за допомогою системи LIQPAY кредитні кошти за договором №1327-1341 від 06.01.2024 у розмірі 6000,00 грн. Матеріали справи містять довідку позивача про обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором №1327-1341. Згідно з наведеною у довідці інформацією, починаючи з 06.01.2024 року відповідач кожні 15 днів (базовий період) мав сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 2250,00 грн, а останній платіж за відсотками мав бути вчинений відповідачем 31.10.2024. У цей же день 31.10.2024 відповідач мав повернути тіло кредиту у розмірі 6000,00 грн. Указана довідка підписана відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с.28-29). З наявної у позові інформації не вбачається, що відповідач повернув кредитні кошти хоча б частково. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207\~ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Загальною засадою цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Згідно із ч. 1, 2 ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11\~зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону). Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~21\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами 06.01.2024 був укладений електронний кредитний договір - Договір про відкриття кредитної лінії № 1327-1341, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн на особисті потреби. Указаний кредитний договір є споживчим договором. У ньому сторони обумовили процентні ставки: знижену 2,50% в день та стандартну 2,50% в день, промо-ставка 2,25%. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає таке. За змістом статей 525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з позовних матеріалів станом на 02.01.2025 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 6000,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу в період 06.01.2024 до 20.01.2024 щоденно нараховувалися відсотки за ставкою 2,25%, а в період з 21.01.2024 до 31.10.2024 - щоденно за ставкою 2,50%, тобто у розмірах, які були передбачені умовами кредитного договору. І загальна сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з 06.01.2024 по 31.10.2024 становить 44775,00 грн. При обрахуванні розміру відсотків, суд ураховує приписи передбачені ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Пунктом 5 розділу І, який набрав чинності 24.12.2023, ст.\~8\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" доповнено\~частиною 5,\~згідно з\~якою у\~кредиті для\~споживача максимальний\~розмір денної\~процентної ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%.\~При цьому\~згідно з\~ч.2\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЗакономУкраїни\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг" дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. У даному спорі наявні підстави для обмеження розміру денної процентної ставки одним відсотком за період з 06.01.2024 по 31.10.2024, так як кредитний договір укладений після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Тому за період з 06.01.2024 по 31.10.2024 (300 днів) розмір відсотків у день становить 60,00 грн, загальний розмір відсотків за даний період становить 18000,00 грн. Позивачем всього нараховано відсотків 44775,00 грн, а повинно бути 18000,00 грн. Але позивач з власної ініціативи просить суд стягнути із відповідача меншу суму заборгованих відсотків, а саме не 44775,00 грн, а 24000,00 грн, посилаючись на те, що позивач застосовує до відповідача, як позичальника, свої Програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Згідно з умовами указаних правил решта суми заборгованості відповідача по заборгованих відсотках у розмірі 20775,00 грн підлягає списанню позивачем. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 18000,00 грн, а не у розмірі 24000,00 грн, визначеному позивачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 30000,00 грн, які судом задоволені частково на суму 24000,00 грн, що складає 80,00 % від ціни позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1937,92 грн, що дорівнює 80,00 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525,627-629,1054 ЦК України та

Outcome: partial