Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON] , в якій, з урахуванням уточнених вимог, остання просила встановити, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати уповноважений відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , змінивши відомості про батька , зазначивши батьком [PERSON] обґрунтування звернення посилалась на те, що з 2016 року вона проживала з [PERSON] , [INFO] , однією сім?єю , як чоловік та жінка, але офіційно свої відносини не реєстрували. [INFO] в них народилась донька - [PERSON] . Оскільки на момент видачі свідоцтва про народження у [PERSON] був відсутній паспорт, який він загубив, відомості про батька в свідоцтві про народження доньки були записані з її слів як [PERSON] , а прізвище дитини зазначено по матері. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, а донька [PERSON] визнавала [PERSON] батьком. Останній повністю забезпечував сім`ю, піклувався про них. [INFO] [PERSON] , перебуваючи у лавах ЗСУ, загинув під час виконання бойового завдання. Встановлення факту необхідно для захисту інтересів дитини , з метою встановлення кровного споріднення дитини з [PERSON] та отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Ухвалою суду від 27.09. 2023 відкрите провадження по справі в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 06.12.2023 року по справі призначена судово-молекулярно-генетична експертиза та зупинене провадження по справі. Ухвалою суду від 26.02.2024 року поновлено провадження в справі, залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України. Представником заінтересованої особи Міністерство оборони України подано пояснення , в яких заперечує проти задоволення заяви. Однією із підстав встановлення факту заявник зазначає право на на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, а тому вважає, що в цих правовідносинах існує спір про право, який не може бути розглянутий в порядку окремого провадження. Представник заінтересованої особи Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просило розглянути без участі представника. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду у їх відсутність. Дослідивши надані докази судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено , відповідно до копії свідоцтва про народження , що заявниця [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] , про що Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21.08.2017 року було складено відповідний актовий запис № 170. ( Свідоцтво про народження від 21.03.2017 року серії [NUMBER] ). Із Витягу з реєстру Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстраціі народження № 00047946386 встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON][INFO] були внесені матір`ю на підставі ч.1 ст.135 СК України.. Відповідно до сповіщення сім`ї №138 встановлено, що [PERSON] загинув [INFO] . Факт його смерті також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №5480 від 02.09.2023 року. Відповідно до висновку судової молекулярно -генетичної експертизи №1142-МГ від 23.04.2024 року КЗ «Дніпровське обласне бюро СМЕ ДОР» встановлено, що загиблий військовослужбовець [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлена вірогідність становить 99,99999 % Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи окремого провадження справи про, зокрема , встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, зокрема, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до пунктів 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої , факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до пп. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є , зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі дослідження доказів та у відповідності до зазначених правових норм, суд вважає встановленим факт , що загиблий військовослужбовець [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є заявниця [PERSON] . Відомості в актовий запис про народження дитини були внесені на підставі ст.135 СК України , зі слів матері дитини. Встановлення цього факту відповідає інтересам дитини, є необхідним для встановлення кровного споріднення дитини з біологічним батьком та з метою визначення статусу дитини, як дитини загиблого військовослужбовця, що породжує юридичні наслідки для дитини. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Суд не приймає доводи Міністерства оборони про те, що зазначений факт не може бути встановлений в окремому провадженні, тому що така позиція суперечить нормам ЦПК та пунктів 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якими встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої , факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Таким чином , заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню. При цьому встановлення факту батьківства є підставою для внесення змін до актового запису про народження малолітньої дитини, шляхом вказівка відомостей про батька дитини. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України сплачений заявником судовий збір їй не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: approved