Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

07.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про реальний розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1982 року по 12.02.2008 року. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, які повнолітні. За період подружнього життя вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями, який розташованимй в [ADDRESS] . Після завершення будівництва будинок в цілому було зареєстровано за [PERSON] . [PERSON] складається з житлового будинку, стайні, стодоли, убиральні, огорожі, замощення. Загальна площа будинку - 156,2 кв.м., житлова - 66,3 кв.м. Даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами був об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, та її колишнього чоловіка [PERSON] . В період з лютого 2008 року по жовтень 2008 року відповідач змінив своє прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Після розірвання\~шлюбу відбувся\~поділ даного\~спільного майна\~подружжя за\~її ініціативою.\~Ухвалою Старосамбірського\~районного суду\~від 21\~жовтня 2008\~року було\~затверджено мирову\~угоду між\~сторонами.\~Згідно даної\~мирової угоди\~їй було\~виділено 1/2 частину\~житлового будинку,\~а саме:\~житлову кімнату\~-\~19,5\~кв.м;\~житлову кімнату\~-\~16,8\~кв.м.\~Відповідачу виділено 1/2 частину житлового будинку, а саме: житлову кімнату площею - 30,0 кв.м; кухню - 13,5 кв.м. Для спільного користування сторонам було залишено: коридор - 10,0 кв.м.; коридор - 6,9 кв.м.; ванну кімнату -5,9 кв.м.; крильце; підвал; стодолу -17,8 кв.м.; кладочку - 7,0 кв.м.; стайню - 22,2 кв.м.; Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість об`єкта\~оцінки житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~станом на\~01.03.2017\~року становить 851214,00\~гривень. Об`єктом\~нерухомості права\~спільної сумісної\~власності подружжя\~є: житловий будинок\~-\~810871\~гривень;\~сходи -\~812\~гривень;\~будівля для\~худоби -\~9894\~гривень;\~гараж площею\~17,8\~кв.м.\~-\~14873\~гривень;\~сарай площею\~10,8\~кв.м.\~-\~4417\~гривень;\~вбиральня площею\~1\~кв.м.\~-\~2132\~гривень;\~колодязь-колонка\~-\~2039\~гривень;\~огорожа -\~6176\~гривень.\~Разом:\~851214 гривень. Земельна ділянка площею 0,16 га, на якій розміщений будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , не приватизована. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою площею 0,1103 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка, площею 0,1103 га була надана їй в приватну власність, згідно рішення 3 сесії 25 скликання Добромильської міської ради від 28.09.2006 року та належала їй, кадастровий номер №4625110300:03:007:0060. 1/2 частину даної земельної ділянки вона подарувала відповідачу. Зазначила,\~що відповідач\~веде себе\~безвідповідально,\~постійно скандалить,\~погрожує розправою,\~користується цілим\~будинком,\~а її\~і дітей\~в будинок\~не пускає.\~В будинок\~приводить без\~її дозволу\~кого заманеться,\~не враховуючи,\~що вона\~є власником 1/2 частини даного будинку. Така поведінка відповідача була причиною її неодноразового звернення до місцевої поліції. А тому, вона вирішила розділити будинок реально з повною ізоляцією від частини відповідача, створивши для себе та\~ дітей нормальні спокійні умови проживання. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовляється розділити реально, спільно набуте ними в період перебування в шлюбі спільне майно, відповідно до їхніх часток, а тому змушена звернутись в суд. Просить провести реальний розподіл будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , що є спільною частковою власністю, визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,16 га, розділити реально земельну ділянку площею 0,1103 га цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] в мою користь судові витрати по даній справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2017 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й. Ухвалою судді від 29.09.2017 року позовну заяву залишено без руху. 17.10.2017 року недоліки позову було усунуто. Ухвалою судді від 19.10.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду на 10 годину 30 хвилин 18.12.2017 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 26.03.2018 року. 15.12.2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1\~Розділу XIII «ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ» ЦПК України\~в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. 26.03. 2018 року судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 04.05.2018 року, яке неодноразово відкладалося. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №382/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 19.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 16.09.2020 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 02.03.2021 року. 29.12.2020 року позивачка [PERSON] в порядку ст.49 ЦПК України подала уточнену позовну заяву, в якій просила провести реальний розподіл будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , що є спільною частковою власністю подружжя та земельних ділянок (а.с.194-196, том 1). 01.03.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в частині позовної заяви [PERSON] щодо проведення реального розподілу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] , що є спільною власністю, оскільки ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №2-215/2018 проведено ідеальний і реальний розподіл будинковолодіння в [ADDRESS] . Однак просив: провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,10 га., кадастровий номер 4625110300:03:007:0276 цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та надвірних господарських будівель і споруд у [ADDRESS] відповідно по 1/2 частині для кожного; провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,1103 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер № 4625110300:03:007:0060 відповідно по 1/2 частині для кожного; провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,0404 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер № 4625110300:03:007:0283, відповідно по 1/2 частині для кожного (а.с.1-7, том 2). 02.03.2021 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 04.08.2021 року, яке неодноразово відкладено. Ухвалою суду від 08.11.2022 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу. 10.01.2023 року до суду надійшло клопотання судового експерта Перепелиці Б.Ю, про вирішення питання виконання земельно-технічної експертизи, за матеріалами цивільної справи №455/1071/17. Ухвалою суду від 16.01.2023 року поновлено провадження у та призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 02 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 02.02.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Перепелиці Б.Ю. про вирішення питання виконання земельно-технічної експертизи про надання додаткових матеріалів. Залишено перелік питань з яких призначена експертиза згідно ухвали суду від 08.11.2022 року незмінними. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 21.02.2023 року до суду надійшов лист судового експерта Перепилиці Б.Ю. в якому зазначено, що станом на 14.02.2023 року, більш ніж 45 днів, клопотання експерта не задоволено, тому відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5 із змінами згідно наказу МЮ №3430 від 15.08.2022 року, залишено ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від без виконання та повернуто надані матеріали справи. Ухвалою суду від 22.02.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 31.03.2023 року. Ухвалою суду від 31.03.2023 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі №455/289/20 за позовом [PERSON] до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство проектно виробнича фірма «Землі Прикарпаття», про визнання незаконними рішень сесій Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області. Ухвала Старосамбірського районного суду від 14.07.2023 року у цивільній справі №455/289/20 за позовною заявою [PERSON] до Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство проектно виробнича фірма «Землі Прикарпаття», про визнання незаконними рішень сесій Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, набрала законної сили 01.08.2023 року. Відтак, ухвалою суду від 02.09.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 26.09.2024 року, яке відкладено на 14 годину 00 хвилин 11.10.2024 року, на 09 годину 30 хвилин 06.11.2024 року. Ухвалою суду від 06.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 09.12.2024 року, який відкладено на 10 годину 00 хвилин 21.01.2025 року, на 10 годину 00 хвилин 25.02.2025 року, на 15 годину 00 хвилин 20.03.2025 року та на 11 годині 00 хвилин 24.04.2025 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Борода В.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що бажає здійснити поділ житлового будинку та земельних ділянок відповідно до варіанту №2 проведеної по справі експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково. Пояснив, що порядок поділу будинку є недоречним, оскільки зазначене майно розділено в натурі ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року, якою затверджено мирову угоду між ним та позивачкою. Судовий експерт Дідовський Ю.Б. в судовому засіданні надав роз`яснення щодо наданого висновку, зазначивши, що ним 23.08.2024 року було проведено будівельно-технічну, земельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. Коли він проводив експертизу, то дві кімнати, якими користується згідно ухвали суду від 21.10.2008 року [PERSON] були зачиненими, однак це не завадило йому провести дослідження, адже дані для експертизи він також отримував на підставі огляду ним об`єкту та по наявних у нього документах. Окрім того, ним при визначенні варіантів розподілу будинку було враховано, що вже на протязі тривалого часу вищевказані дві кімнати перебували в користуванні [PERSON] , були зачиненими та доступу до них [PERSON] не мав, що останнім і не заперечувалося. Зазначив, що ним було запропоновано два варіанти розподілу будинку і земельних ділянок. Суд, заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №2-215/2008, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 та 2 ст.10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що сторони з 23.10.1982 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.11.2007 року був розірваний (а.с.54, том 1). За період подружнього життя сторони побудували житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Як було встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка площею 0,1103 га була надана позивачці [PERSON] в приватну власність, згідно рішення 3 сесії 25 скликання Добромильської міської ради від 28.09.2006 року, кадастровий номер №4625110300:03:007:0060, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №466213, виданим 12.12.2006 року (а.с.20, том 1). З свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серії [NUMBER] (а.с.55, том 1) відомо, що 06.04.2004 року відповідач [PERSON] змінив своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.10.2008 року затверджено мирову угоду між сторонами по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя. Позивачці [PERSON] виділено: 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] . А саме: житлову кімнату 19,5 м.кв., житлову кімнату 16,8 м.кв. Відповідачеві [PERSON] виділено: 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] , а саме: житлову кімнату 30,0 м.кв., кухню 13,5 м.кв. Легковий автомобіль марки «Sеat Toledo», державний номер [NUMBER] , зареєстрований на батька відповідача, а придбаний за кошти спільні подружжя [PERSON] і [PERSON] , вартістю 35000 гривень - залишити у користуванні відповідача [PERSON] . Для спільного користування у сторін [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку в [ADDRESS] залишено коридор 10,0 м.кв.; коридор 6,9 м.кв.; ванну кімнату 5.9 м.кв.; крильце; підвал; стодолу 17,8 м.кв.; кладовку 7,0 м.кв.; стайню 22.2 м.кв., земельну ділянку, площею 0,16 га в [ADDRESS] на якій розташований житловий будинок. Все рухоме майно нажите подружжям поділено у добровільному порядку. Грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що складало 35325 гривень, які зберігаються у відповідача поділено у добровільному порядку між [PERSON] та [PERSON] по 50% відсотків кожному. Судові витрати по проведенню цивільної справи покладено на позивачку [PERSON] . Наслідки визнання судом даної мирової угоди та зміст статті 175 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі. Провадження про цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільної сумісної власності подружжя закрито (а.с.56, том 1). З договору дарування земельної ділянки від 09.08.2010 року відомо, що [PERSON] подарувала [PERSON] частину земельної ділянки, що розташована на [ADDRESS] , площею 0,1103 га, кадастровий номер №4625110300:03:007:0060 (а.с.28, том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №11477873 від 24.10.2013 року відомо, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка, розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер №4625110300:03:007:0060, площею 0,1103 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.22, том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237953473 від 21.12.2020 року відомо, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частки земельної ділянки, площею 0,0404 га. Кадастровий номер 4625110300:03:007:0283 (а.с.198, том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №237952288 від 21.12.2020 року відомо, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить частки земельної ділянки, площею 0,1 га. Кадастровий номер 4625110300:03:007:0276 (а.с.199, том 1); З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88021242 від 25.05.2017 року відомо, що позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності (розмір частки ) належить житловий будинок, розташований [ADDRESS] (а.с.13-14, том 1). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10408595 від 22.11.2017 року відомо, що відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності (розмір частки ) належить житловий будинок, розташований [ADDRESS] (а.с.13-57, том 1). З довідки №452, виданої 02.11.2017 року Виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] дійсно зареєстрований і проживає за вказаною адресою (а.с.58, том 1). З акту фактичного проживання в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 02.11.2017 року встановлено, що в житловому будинку проживає одна особа, а саме [PERSON] , [INFO] , який дійсно проживає та зареєстрований за даною адресою. В даному будинку зареєстрована і колишня дружина [PERSON] , [INFO] , яка в даному будинку зареєстрована, але не проживає (а.с.60, том 1). Вдповідно до\~ст.15\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша\~статті 317 ЦК України). Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (частина друга\~статті 318 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1-5\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.\~Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною першою статті 355\~ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша\~статті 356 ЦК України). Верховний Суд України у постанові від 19.02.2014 року у справі № 6-4цс14 вказав, що у силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно з ч.1-3\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя\~статті 364 ЦК України). Оскільки цивільним законодавством передбачено, що кожний з учасників спільної власності має певні правомочності щодо належної йому на праві власності частки у нерухомому майні, проте, позивачі позбавлені реалізувати свої правомочності щодо належних їм часток, то у зв`язку з цим позивачі,

Outcome: approved