Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Представник позивача Усенко М.І. звернувся у\~суд із\~даним позовом\~до [PERSON] ,\~який мотивує\~тим,\~що 17жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" (далі - ТОВ "Лінеура Україна") та відповідачка уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3222425 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого остання отримала 15579,84 грн, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені договором. Відповідачка підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений договором. У зв`язку з частковим виконанням позичальницею Кредитного договору та частковим погашенням заборгованості, ТОВ "Лінеура Україна" було застосовано індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку та перераховано графік платежів до вказаної дати за зниженою процентною ставкою. Крім цього, між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено ряд додаткових договорів до Кредитного договору. Однак, відповідачка, у свою чергу, не виконала умов Кредитного договору. 13 вересня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-капітал") укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за Кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] . Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором виконує не належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 101059,70 грн, із яких заборгованість за тілом кредиту 15579,84 грн, заборгованість за відсотками 85479,86 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 101059,70 грн, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, а також понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 24.03.2025 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено судове засідання на 24 квітня 2025 року. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 2 ст. 191 ЦПК України вирішує спір за наявними матеріалами справи. Позов підлягає до задоволення повністю. \~ \~ \~ \~Суд установив, що 17 жовтня 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено Кредитний договір, який підписаний\~електронним підписом\~відповідачки шляхом\~відтворення одноразового\~ідентифікатора \~Р398.За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит у розмірі 15600 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 5 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом [PERSON] сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Згідно з п. 1.6 Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 128910,60 грн. ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 17 жовтня 2022 року надало відповідачці кредит у розмірі 15600 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачкою при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "Пейтек Україна" № 20240304-1599. Згідно з платіжним дорученням 86461350 ТОВ "Мілоан" на виконання кредитного договору № 6951595 перераховано грошові кошти у сумі 5000 грн на належну [PERSON] банківську картку з початковими та кінцевими цифрами у номері 516875*36. З розрахунку заборгованості за договором № 3222425 убачається, що заборгованість відповідачки за Кредитним договором перед ТОВ "Лінеура\~Україна" станом на 13 вересня 2023 року становить 101059,7 грн, з яких: 15579,84 грн тіло кредиту, 85479,86 грн проценти. Між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 13 вересня 2023 року укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" передає грошові вимоги в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" за плату, а ТОВ "Лінеура Україна" відступає ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором в сумі 101059,7 гривень, з яких 15579,84 грн залишок по тілу кредиту; 85479,86 грн залишок за відсотками. Відповідачка розмір заборгованості за кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками не спростувала, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надала. Усупереч умовам Кредитного договору відповідачка не виконала своїх зобов`язань після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Разом з тим, згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 15600 грн, з яких сплачено 20 грн 16 коп., правові підстави для нарахування відсотків протягом погодженого сторонами 365-ти денного строку дії договору у розмірі 96115 грн 65 коп., з яких сплачено 10635 грн 95 коп., що жодним чином не спростовано відповідачкою, а також факт переходу права вимоги за договором факторингу від первісного кредитодавця до позивача, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3222425 від 17.10.2022 року в розмірі 101059 грн 70 коп. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024, укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; ордер серії ВС № 1266140 від 01.03.2024 про надання правової допомоги ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" адвокатом Усенком М.І.; виписку з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якогою керівником адвокатського об`єднання "Апологет" є Усенко М.І.; витяг із замовлення № 24 до договору про надання правової допомоги № 0103 від 01.03.2024, відповідно до якого вартість послуги з надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] становить 5000 грн; детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 01.03.2025; рахунок на оплату № 32 від 19.02.2025. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідачка щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. З огляду на викладене, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору на суму 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved