Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

22.06.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей. Позивач просив суд: 1) Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в передачі «[INFO]» та розміщена, на теперішній час, в мережі Інтернет за посиланням [INFO] ; 2) Зобов`язати Відповідача 1, Відповідача 2, Відповідача 3 протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та у той саме спосіб спростувати недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , поширену [INFO] в передачі «[INFO]» та розміщена, на теперішній час, в мережі Інтернет за посиланням [INFO] ; 3) Стягнути з Відповідачів солідарно на користь [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] на перехресті вул. П. Григоренка та вул.. Тепловозна в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобілів Мерседес (мій автомобіль), КИА та Газель. Того ж дня [INFO] в передачі «[INFO]» [PERSON] (Відповідач 1), стосовно позивача були поширені відомості про те, що я під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння крім цього стверджувалось, як встановлений факт, що саме я винен у даному ДТП. Такі відомості були подані упереджено та вміщували твердження, які є дискримінаційними за ознаками соціального та майнового стану. Посилання на передачу в мережі Інтернет: [INFO]/. Дане посилання зафіксоване експертним висновком №35/2019-ЕВ від 29.05.2019 року. Так під час проголошення анону (починаючи з 01 хв. 25 сек.) Відповідач 1 коментуючи сюжет даного ДТП в стверджуючий формі каже: «…таранить машини і перевертається на дах, бойовики на столичних дорогах, за кермом адвокат, копи кажуть «п`яний». Така інформація не відповідає дійсності, і подана відносно мене в явно негативному форматі. Крім цього з чого ведучий взяв, що копи кажуть, що я був «п`яний», далі по сюжету копи стверджують, що у мене були ознаки алкогольного сп`яніння, а про те, що я був п`яний копи протягом сюжету не кажуть. Далі Відповідач1 Стогній в стверджуючий формі зазначає «…чорний мерседес просто на дорозі так вихляв, що не лише протаранив дві попутні машини, а і сам опинився на даху, водій ледве виліз з залізного коня і що ви думаєте на ньому жодної подряпини, в чому ж секрет, здогадайтеся з першого разу, свідки і навіть копи кажуть «був п`яний». Так само, на думку позивача, в образливій формі ведучий стверджує про обставини ДТП та механізм зіткнення автомобілів без жодних на те правових підстав, а в кінці сюжету знову підкреслює, що зі слів поліцейських та свідків, водій був п`яний. Дана інформація не відповідає дійсності та має бути спростована у той саме спосіб у я кій вона була поширена. Окрім цього, позивач дійсно має посвідчення адвоката, однак інформація подана в сюжеті подана, явно в негативній формі та образливій щодо нього, як раз підкреслюючи, що він адвокат. Далі в сюжеті, ведучий припускаючи, що позивач є Адвокатом, явно в негативній формі, образливо, обзиває позивача «каскадером безумцем», явно, на думку позивача, з метою приниження. Позивач припускає, що така поведінка ведучого, пов`язана з тим, що він певний час працював в органах внутрішніх справ та явно негативно відноситься до Адвокатів загалом. Тому, позивач вважає, що у сюжеті, явно з метою того, щоб принизити його, як Адвоката, ведучій в негативній формі, явно ображав його назвав «Каскадером безумцем». [PERSON] (Відповідач 2) На початку сюжету ведуча одразу робить акцент, на тому, що автомобіль позивача «..навіть не перевищуючи швидкості різко перевлаштовувався з лівої смуги в праву, спершу таранить позашляховик, потім попутні газель і зрештою сам перевертається на власний дах..». Така інформація, на думку позивача, не відповідає дійсності, а тому має бути спростована. Далі ведуча стверджує, що навіть не отримав травм, хоча чітко знає, що позивача забрала карета швидкої допомоги. Далі протягом всього сюжету журналістка робила значний акцент на тому, що позивач є адвокатом, ніби це мало доводити його винуватість. Крім того, коментуючи ситуацію, вона спиралась виключно на твердження тих, хто вказував на винуватість позивача, нівелюючи твердженнями інших. Зокрема жодного акценту не було зроблено на тому, що одразу після ДТП позивача госпіталізували до лікарні, після ДТП у позивача діагностували закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гостру реакцію на стрес, позивач відчував сильний головний біль, втрату пам`яті, певний час не розумів значення своїх дій, та не міг керувати ними, не розумів того, що каже та робить, що також видно із сюжету. Позивач відмітив той факт, що журналістка проігнорувала пропозицію поліцейських самій, на власні очі, пересвідчитись в тому, що в позивача не було ознак сп`яніння. Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в даному випадку не є порушення чинного законодавства так як у разі ДТП із потерпілими, огляд на стан сп`яніння проходять всі водії учасники ДТП у закладі охорони здоров`я, куди вони доставляються поліцейськими протягом 2-х годин з моменту ДТП. Натомість журналістка охоче отримувала коментарі від водія «Газелі», та Поліцейського які безпідставно обвинувачували позивача не добираючи виразів, що, напевно, симпатизувало журналістці. На підставі зазначеного позивач просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 року, справу було передано судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І. від 26.06.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 19.12.2019 року представником третьої особи (далі відповідача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) подано до суду пояснення третьої особи щодо позову, у якому представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник третьої особи (далі відповідача) зазначив, що характер поданої у сюжеті інформації у повній мірі відповідає критеріям оціночного судження, а тому така інформація не підлягає спростуванню. Крім того, третя особа не зберігла запису ефіру від [INFO] року, оскільки у передбачені 14 днів скарг щодо його змісту не надходило. Окремо Третя особа зазначила, що Позивачем серед позовних вимог зазначено визнати інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію. При цьому позов подано Позивачем як фізичною особою, а не самозайнятою особою, оскільки Позивач хоч і зазначає, що є адвокатом, та не надає жодного доказу ані на підтвердження цього факту взагалі, так і на підтвердження того, що поширена спірна інформація стосувалося його ділової репутації, під якою згідно абз. 2 ч.4. ППВСУ №1 розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Враховуючи вищевикладене третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі. 20.01.2020 року до Голосіївського районного суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 3 просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до положень Постанови Пленуму ВГСУ №12 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності» вирішення спору можливо виключно після з`ясування питання кому безпосередньо належить доменне ім`я та веб-сайт, на який посилається такий домен. ТОВ «Інтернет Інвест» здійснює діяльність на ринку послуг інформатизації, зокрема ТОВ «Інтернет Інвест» надає послуги з реєстрації доменних імен в домені першого та публічних доменах другого рівнів UA. ТОВ «Інтернет Інвест» веде лише технічне обслуговування домену, являється Реєстратором - суб`єктом господарювання. який надає Реєстранту послуги, що необхідні для технічного забезпечення функціонування та делегування імені в частині ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється. Процес замовлення послуг в системі Imena.UA відбувається дистанційно через засоби мережі Інтернет і не вимагає надання документів, що засвідчує особу. Реєстрант самостійно декларує достовірність наданих даних і сам несе за них відповідальність. Також, позовні вимоги не підтвердженні належними та достатніми доказами. Представник відповідача 3 зазначив, що у позовній заяві позивач стверджує, що ТОВ «Інтернет Інвет» є належним відповідачем та порушує право позивача шляхом надання реєстранту доменного імені послуг, необхідних для технічного забезпечення реєстрації, делегування та обслуговування доменного імені. Однак з даним твердженням не можемо погодитись так як, діяльність з адміністрування доменних імен передбачає здійснення реєстраційних функцій та забезпечення умов доступу абонентів до відповідних телекомунікаційних послуг. Особа, яка здійснює лише делегування та адміністрування доменних назв, не є фактичним користувачем делегованих доменних імен, оскільки реєстрація домену є, по суті, внесення обумовленої інформації до реєстраційної бази даних, а не власне використанням такого домену. Так, на думку відповідача 3, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували протиправну поведінку саме ТОВ «Інтернет Інвест». Реєстратор не несе відповідальності за використання доменних імен, зареєстрованих за його допомогою, а також за зміст будь-яких матеріалів на сайтах, що розміщені під цими іменами або на серверах служби. Реєстрант погодився з умовами публічного договору з ТОВ «Інтернет Інвест», одним із пунктів якого є: «Интернет-служба Imena. UA не несет никакой ответственности за использование доменных имен, зарегистрированных с ее помощью, а также содержание любых материалов на сайтах, публикуемых под такими доменными именами либо размещаемых на серверах службы». На підставі викладеного представник відповідача 3 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» просив суд відмовити ТОВ [PERSON] , в задоволенні позовних вимог за позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації. 19.05.2020 року до Голосіївського районного суду міста Києва від представника третьої особи (далі відповідача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких представник третьої особи зазначив наступне. На думку третьої особи, позивачем не доведений факт поширення недостовірної інформації, шляхом п трансляції в ефірі телеканалу ICTV. У позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] року відповідачі під час ефірної трансляції одного із випусків передачі «[INFO]», що транслювалася в ефірі телеканалу ICTV, поширили про нього недостовірну інформацію. Але на підтвердження факту поширення інформації саме в ефірі телеканалу ICTV, позивачем не було додано жодного належного та допустимого доказу. Поширення інформації в ефірі телебачення та поширення інформації в мережі Інтернет є зовсім різними способами поширення, які не можна ототожнювати. Багаточисленна судова практика підтримує таку позицію, так, наприклад, відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва по справі № 58/12829/15-ц від 25.01.2019 року зазначається наступне:«..належним доказом сповіщення спірного твору в ефірі телеканалу міг бути лише запис передачі у незмінній формі. Такий запис відповідно до ст.48 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» зберігається протягом 14 днів з моменту розповсюдження. До Національної ради з питань телебачення та радіомовлення позивач зі скаргами чи з клопотанням про збереження відеозапису не звертався...». Результатом розгляду справи є відмова позивачу у задоволенні позовних вимог через недоведеність факту поширення спірної інформації. Також представник третьої особи зазначив, що відеозапис у мережі Інтернет, на якій у своєму позові посилається позивач, не містить логотипу телевізійного каналу «ІСТ?». Відповідно до ст. 46 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», телерадіоорганізація зобов`язана повідомляти свої вихідні дані (найменування, позивні, логотип або емблему). Під час трансляції (ретрансляції) радіопрограми телерадіоорганізація не рідше ніж щогодини передає свої позивні. Під час ефірного часу телерадіоорганізація використовує логотип або інші вихідні дані. Відповідно до визначення термінів Закону України «Про телебачення і радіомовлення», логотип (фірмовий, торговий знак) будь-яка комбінація позначень (слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів), які придатні для вирізнення ефірного часу однієї телерадіоорганізації від іншої. Виходячи з вищенаведеного, а також беручи до уваги зміст статей 77, 78 ЦПК України, відеозапис на який посилається позивач, на думку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) не є належним та допустимим доказом та грунтуючись на ньому не можна зробити висновок про наявність самого факту поширення з боку Відповідачів, чи то Третьої особи недостовірної інформації. Факт поширення недостовірної інформації, є обов`язковим елементом складу правопорушення пов`язаного з розповсюдженням недостовірної інформації про особу, а отже відсутність хоч одного елементу, виключає саме правопорушення. Крім того, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) спірна інформація про позивача висловлена у формі оціночних суджень. На підставі зазначеного представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року [PERSON] звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва. На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва, але не виключно, керівником апарату Голосіївського районного суду міста Києва видано розпорядження №427 про призначення автоматизованого розподілу цивільної справа № 752/12813/19, провадження 2/752/2171/20. Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва, 25.06.2020 року справа № 752/12813/19, провадження 2/752/2171/20 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г. від 01.07.2020 року справу прийнято до провадження судді з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Плахотнюк К.Г. від 23.09.2021 року постановлено передати справу за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 08.12.2021 року справа надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.12.2021 року справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 22.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 18.02.2022 року постановлено залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) (адреса: м. Київ, вул. Панківська, буд. 11) в якості співвідповідача у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 12.09.2022 року постановлено витребувати у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ" ( ТОВ "ІНТЕРНЕТ ІНВЕСТ") інформацію про те, хто є власником доменного імені ictv.ua, та/або подавав заявку на реєстрацію доменного імені ictv.ua, а також інформацію про те, на кого виставляються рахунки за обслуговування доменного імені ictv.ua та хто саме сплачує рахунки за користування доменним іменем ictv.ua. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 09.11.2022 року постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРЛАЙТ МЕДІА" (01033, місто Київ, вул. Паньківська, будинок 11) інформацію про те, хто є власником доменного імені ictv.ua, та/або подавав заявку на реєстрацію доменного імені ictv.ua, а також інформацію про те, на кого виставляються рахунки за обслуговування доменного імені ictv.ua та хто саме сплачує рахунки за користування доменним іменем ictv.ua. 06.02.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли пояснення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV), в яких представник заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі та зазначив, що позивач не довів наявності жодної із зазначених обставин. Позивач зазначає, що розповсюдження інформації, яку він вважає недостовірною відбулося [INFO] року. Відповідач, в свою чергу, зазначає, що до протягом 14 днів від зазначеної дати до нього не надходило скарги від Позивача щодо змісту передачі, а отже, у зв`язку зі сплином часу, запис ефіру не зберігся. На підтвердження факту поширення відповідачем інформації про позивача ним було надано 1 компакт-диск із відеороликом та скріншотами. Відповідач звертає увагу, що наданий позивачам файл (відеоролик), що містить на диску в матеріалах справи, створений 13.04.2021 р., змінений 29.05.2019 р., має власника: iSpringSolutions; на запису не має логотипу ICTV; копія завірена самим Відповідачем з використанням електронного цифрового підпису третьої особи. Даний файл, не має ніякого відношення ні до відповідача, ні сайту ictv.ua. Дата створення відповідного файлу є відмінною від [INFO] року тобто, відповідний відеоролик не є записом ефіру каналу ICTV. Своїм правом на звернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту відповідних програм та передач та, відповідно, на отримання копії запису фрагмента зі спірної інформацією, позивач не скористався. Наданий позивачем компакт-диск також є доказом поширення відповідачем в мережі Інтернет відомостей, адже позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач поширював інформацію про позивача. Згідно правового висновку викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 року у справі № 905/902/20, позивач має право надати або відеозапис. отриманий у порядку ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", або відеозапис з електронного інтернет-джерела (електронної платформи), на якому (якій) розміщено відеоролик. Таким чином представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) вважав, що позивач не надав до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт поширення відповідачем оспорюваної Інформації як шляхом трансляції в ефірі телеканалу «ІСТУ», так і в мережі Інтернет. Крім того, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) зазначив, що інформацію подано об`єктивно, неупереджено та збалансовано. В сюжеті демонструвалось і зазначалось, що є довідки, що відповідач не був п`яним. Журналіст отримав коментар позивача особисто. Сюжет містить висловлювання інших осіб: учасника ДТП та коментарі представників поліції. Виловлювання журналіста, якщо вони і мали місце, засновані на коментарях, що, у свою чергу, на думку відповідача 4, свідчать про добросовісну реалізацію журналістами професійних обов`язків та згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальну підтримку журналістів" є підставою для звільнення від відповідальності навіть у випадку, коли розповсюджена інформація є недостовірною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення. міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки у процесі судового розгляду не знаходять свого підтвердження факти порушення прав позивача, які полягали б у приниженні його честі та гідності, а суд позбавлений можливості достовірно встановити джерело походження спірного відеоматеріалу, факт його поширення саме відповідачем, на думку відповідача 4, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, представник відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2023 року постановлено клопотання позивача [PERSON] про повернення до підготовчого засідання задовольнити та проводити повторне підготовче провадження у цивільній справі № 752/12813/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей. 09.11.2023 року до суду позивачем [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він зазначив, що у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день встановлено, що за обслуговування доменного імені ictv.ua здійснюється за рахунок коштів ТОВ «Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія» (ICTV) де була розміщена недостовірна інформація стосовно позивача [PERSON] , вважаю за необхідне уточнити позовні вимоги та зобов`язати Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія» (ICTV) протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та/або розмістити на сайті ictv.ua інформацію про спростування недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , поширену в передачі «[INFO]» та розміщена, на теперішній час, в мережі Інтернет за посиланням [INFO] . На підставі зазначеного позивач просив суд зобов`язати Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія» (ICTV) протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та/або розмістити на сайті ictv.ua інформацію про спростування недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , поширену в передачі «[INFO]» та розміщена, на теперішній час, в мережі Інтернет за посиланням [INFO] Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.02.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. 10.01.2024 року представник відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) подав до суду відзив (з урахуванням уточнення позову позивачем позовних вимог 09.11.2023 року) та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі на підставі наступного. Позивач Заявою про уточнення позовних вимог від 09.11.2023 року уточнив свої позовні вимоги додатковою вимогою. Відповідач 4 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЖНАРОДНА КОМЕРЦІЙНА ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ» (ICTV) повідомив суд про те, що він заперечує проти позову в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідач вважає, що Позивач не довів наявності жодної із зазначених обставин. Жодної інформації про Позивача в мережі Інтернет за посиланням [INFO]/ не існує і не існувало. Позивач зазначає, що розповсюдження інформації, яку він вважає недостовірною відбулося [INFO] року. Відповідач, в свою чергу, зазначає, що протягом 14 днів від зазначеної дати до нього не надходило скарги від Позивача щодо змісту передачі, а отже, у зв`язку зі сплином часу, запис ефіру не зберігся. Відповідач звертає увагу, що наданий Позивачам файл (відеоролик), що містить на диску в матеріалах справи, створений 13.04.2021 р., змінений - 29.05.2019 р., має власника: iSpringSolutions; на запису не має логотипу ICTV; копія завірена самим Відповідачем з використанням електронного цифрового підпису третьої особи. Даний файл, не має ніякого відношення ні до Відповідача, ні сайту ictv.ua. Дата створення відповідного файлу є відмінною від [INFO] року - тобто, відповідний відеоролик не є записом ефіру каналу ICTV. Своїм правом на звернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту відповідних програм та передач та, відповідно, на отримання копії запису фрагмента зі спірної інформацією, позивач не скористався. Наданий позивачем компакт-диск також не є доказом поширення Відповідачем в мережі Інтернет відомостей, адже позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що Відповідач поширював інформацію про Позивача. Згідно правового висновку викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 року у справі N 905/902/20, позивач має право надати або відеозапис, отриманий у порядку ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", або відеозапис з електронного інтернет-джерела (електронної платформи), на якому (якій) розміщено відеоролик. Таким чином відповідач 4 вважає, що позивач не надав у матеріали справи жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт поширення Відповідачем оспорюваної Інформації як шляхом трансляції в ефірі телеканалу «ICTV», так і в мережі Інтернет. Відповідач ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу та цим заявляє клопотання учасника справи про витребуваня у Позивача оригіналу цьогодоказу, а у випадку не надання, відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України просить суд не брати до уваги наданий Позивачем компакт-диск із відеороликом та скріншотами. Представник відповідача 4 зазначив, що у таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюджені висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин (рішення ЄСПЛ "Йерзільд проти Данії" та "" Тома проти Люксембурга". Інформацію подано об`єктивно, неупереджено та збалансовано. В сюжеті демонструвалось і зазначалось, що є довідки, що Відповідач не був п`яним. Журналіст отримав коментар Позивача особисто. Сюжет містить висловлювання інших осіб: учасника ДТП та коментарі представників поліції. Виловлювання журналіста, якщо вони і мали місце, засновані на коментарях, що, у свою чергу, свідчать про добросовісну реалізацію журналістами професійних обов`язків та згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальну підтримку журналістів" є підставою для звільнення від відповідальності навіть у випадку, коли розповсюджена інформація є недостовірною. На підставі зазначеного представник відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) просив суд задоволенні Позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія" (ICTV) про спростування поширених засобами масової інформації недостовірних відомостей відмовити повністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав у повному обсязі та просив суд їх задольнити. У судовому засіданні представника відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) - Бабенко А.І. заперечував щодо задоволення позовних вимог з урахуванням уточнених позовних вимог у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідачі повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши вступне слово позивача та представника відповідача 4, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/20119/18, провадження № 3/753/6398/18, розглянуто такі обставини за наявним протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 340267, відповідно до якого [INFO] року о 10 год. 35 хв., [PERSON] керував автомобілем Мерседес-Бенс на перехресті просп. П. Григоренка та вул. Тепловозної у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що [INFO] року на перехресті просп. П. Григоренка та вул. Тепловозної у м. Києві сталося ДТП за участю його автомобіля та автомобілів КІА і Газель. У результаті вказаної ДТП його автомобіль перевернувся на дах, від чого він отримав тілесні ушкодження, і в подальшому був госпіталізований. Після того як він уже знаходився у кареті швидкої допомоги, до нього звернувся працівник поліції та запропонував пройти тест на технічному приладі "Драгер", на що він відмовився, оскільки погано себе почував, був у шоковому стані після ДТП та уже почалася його госпіталізація до медичного закладу, де він у розумінні п. 2.5 Правил дорожнього руху України пройшов медичний огляд. На підтвердження своїх слів надав суду результат лабораторного дослідження № 4270 Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" відповідно до якого [INFO] року [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення та медичний висновок, вислухавши покази [PERSON] та свідка [PERSON] , Дарницький районний суд м. Києва у справі № 753/20119/18, прийшов до висновку про відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/20119/18, провадження № 3/753/6398/18, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно [PERSON] постановлено закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На виконання ухвали судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2022 року щодо надання інформації, ТОВ «Інтернет Інвест» у своєму листі від 25.10.2022 року № 090 повідомило наступне. Послуга з реєстрації доменного імені «ictv.ua» надана на підставі публічного (сервісного) договору згідно зі ст. 633 Цивільного Кодексу України. Згідно до ст. 642 Цивільного Кодексу України. Договір у письмовій формі не укладався. Укладаючи сервісну угоду її сторони безумовно погодилися з тим, що порядок надання послуг в рамках цієї угоди, а також інші вимоги та умови, пов`язані з наданням чи можливістю надання послуг, регламентуються документами. регламентами, правилами, інструкціями і процедурами, прийнятими ICANN (Інтернет Корпорацією з призначенню імен та адрес), адміністраторами відповідних публічних доменів, інтернет-службою ТОВ «Інтернет Інвест» Imena.UA. Наведене випливає з абзацу 4 преамбули угоди. У відповідності з вказаними документами процес замовлення послуг в системі Imena.UA відбувається дистанційно через засоби мережі Інтернет і не вимагає надання документів, що засвідчують особу. Реєстрант самостійно декларує достовірність наданих даних і сам несе за них відповідальність. Приватні доменні імена другого рівня в домені UA реєструються на підставі свідоцтва на знак для товарів та послуг, права на використання якого на території України належать відповідному реєстранту. Відповідно до правил домену UA, отримання доменного імені без наявності вищевказаного свідоцтва неможливе. ТОВ «Інтернет Інвест» розпочало процедуру реєстрації домену «ictv.ua» за наявності свідоцтва на знак для товарів та послуг за № [NUMBER] , права на використання якого на території України належать відповідному реєстранту. Інформація про власника свідоцтва на знак для товарів та послуг за номером № [NUMBER] , згідно якого домен «ictv.ua» було делеговано, наступна: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV). Послуга з реєстрації та продовження делегування доменного імені «ictv.ua» надані ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАРЛАЙТ МЕДІА» (ЄДРПОУ 33295632), з контактними даними: Поштова адреса: 01033, місто Київ, вул. Паньківська, будинок 11; Телефон: +380 444985309; Електронна пошта: registry-dns@ua-media.net; ЄДРПОУ: 24282693. Отже, у своїй відповіді ТОВ «Інтернет Інвест» зазначило, що за відомостями щодо реєстранта доменного імені «ictv.ua» суду необхідно звернутись саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ МЕДІА». Згідно відповіді наданої суду Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ МЕДІА» № 2/23 від 02.02.2023 року на виконання Ухвали суду ухвали суду від 09.11.2022 року по справі № 752/12813/19 Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ МЕДІА» повідомило, що заявку на реєстрацію доменного імені ictv.ua подавав СТАРЛАЙТ МЕДІА в інтересах третьої особи; рахунки за обслуговування доменного імені істина виставляються Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" СТАРЛАЙТ МЕДІА та сплачуються останнім за рахунок коштів, отриманих від третьої особи. Додаткового зазначили, що відповідно до даних бухгалтерського обліку веб-сайт ictv.ua не знаходяться на балансі СТАРЛАЙТ МЕДІА; СТАРЛАЙТ МЕДІА не є власником веб-сайту ictv.ua; СТАРЛАЙТ МЕДІА не є володільцем облікового запису та не встановлює порядок і умови використання веб-сайту ictv.ua. Експертним висновком №35/2019-ЕВ від 29.05.2019 року Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет встановлено, що відповідно до Порядку надання послуг з проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачею Експертних висновків, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів /реєстрантів доменних імен або інформацією про їх встановлення, затвердженого Об`єднанням підприємств "Український мережевий інформаційний центр" (далі - ОП УМІЩ) 08 травня 2019 року, повноважень, наданих за результатами акредитації, що підтверджені Свідоцтвом про акредитацію, виданим ОП УМІЦ 08 травня 2019 року, копія якого додається, на підставі заявки щодо проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, яку подав через онлайн-сервіс "WEB-FIX" заявник [PERSON] , 20 травня 2019 року було проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки за адресою у мережі Інтернет: [INFO]/ (id: [NUMBER]; далі досліджувана веб-сторінка) (роздруківка файлу фіксації, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки, сформованого о 22 год. 33 хв., додається). За результатами дослідження змісту досліджуваної веб-сторінки експертом було встановлено що в її структурі міститься, зокрема, відео-програвач, який дозволяє переглядати відеоряд із звуковим супроводом з назвою: "[INFO] [INFO]". Оператором Центру компетенції адресного простору мережі Інтернет було здійснено відеозапис дій на екрані монітора під час перегляду зазначеного відеоряду на досліджуваній веб-сторінці з 00 хв. 00 сек. по 20 хв. 37 сек., що додається на цифровому носії. Доменне ім`я яким [INFO] , адресується [INFO]/, є субдоменом доменного імені ictv.ua. веб-сайт. Доменне ім`я ictv.ua є приватним доменним іменем другого рівня (не публічним доменом, в якому можлива реєстрація доменних імен). В структурі приватних доменних імен будь-якого рівня не здійснюється реєстрація доменних імен в інтересах третіх осіб, а можуть лише створюватись субдомени для використання в інтересах: реєстранта доменного імені, який також може бути власником веб-сайту, що адресується таким доменним іменем; та/або; власника веб-сайту, що адресується доменним іменем (якщо особа реєстранта не співпадає з особою власника веб-сайту); та/або; власників веб-сторінок (веб-сайтів), що адресуються субдоменом, створеним в межах багатокористувацької платформи (веб-сайту, що адресується доменним іменем). Отже, створення субдомену kriminal.ictv.ua здійснено реєстрантом доменного імені іст?.ua. За результатами проведеної перевірки веб-сайту [INFO], що включає досліджувану веб-сторінку, було встановлено наступне: Доменне ім`я: ictv.ua; субдомен: kriminal.ictv.ua; Доступність за субдоменом веб-сайту для публічного використання у мережі Інтернет: так; Дата та час реєстрації доменного імені: 2002-06-21 00:00:00+03; Дата внесення останніх змін щодо зареєстрованого доменного імені: 2019-02-01 13:04:06+02; Дата та час завершення строку реєстрації доменного імені: 2020-06-21 07:57:34+03; DNS сервер (-и): adam.ns.cloudflare.com dee.ns.cloudflare.com; Сервер WHOIS: whois.ua; Інформація про реєстратора доменного імені: найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" (ідентифікаційний код: 32493292; місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 3, корп. 2, оф. 9 фактична адреса (офіс): 01033, Україна, м. Київ, вул. Гайдара, буд. 50-Б, веб-сайт: https://www.imena.ua/, адреса електронної пошти: info@imena.ua support@imena.ua, телефон: +38 (044) 201-01-02, факс: +38 (044) 201-01-00; Інформація про реєстранта доменного імені в службі WHOIS: найменування/прізвище, ім`я, по батькові: відомості скриті; адреса місцезнаходження: відомості скриті; адреса електронної пошти: відомості скриті; телефон: відомості скриті, факс: відомості скриті; ІР-адреса(и), якій/яким відповідає доменне ім`я: IPv4: [INFO]; IPv6: 2606:4700:20::681b:316a;2606:4700:20::681b:306а; Інформація про хостинг-провайдера: найменування: Cloudflare, Inc.; місцезнаходження: 101 Таунсенд-стріт, Сан-Франциско, Каліфорнія, 94107, США; веб-сайт: https://www.cloudflare.com/; адреса електронної пошти: [INFO] ; телефон: [NUMBER] ; Доступність сервера: перебуває у загальному доступі; Тип сервера: cloudflare; Інформація про достовірність/точність відображення змісту досліджуваної (их) веб-сторінки (-ок) в браузері Google Chrome: так. До висновку експерта додано: 1) роздруківка файлу фіксації, збереженого у форматі PDF, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки (на 3 арк.); 2) цифровий носій типу DVD-R (серійний номер PSP332WJ061413253), що містить: файли фіксації, збережені у форматах PNG, JPG та PDF, що містять відображення змісту досліджуваної веб-сторінки; файли архіву, що містить: журнал із хронологією запитів/відповідей від браузера до сервера із досліджуваною веб-сторінкою; вихідний код досліджуваної веб-сторінки; файли, що є складовою частиною веб-сторінки, у тому числі завантажені з інших Інтернет ресурсів; запис відео; 3) копія Свідоцтва про акредитацію, виданого ОП УМІЦ 08 травня 2019 року (на 1 арк.). Як слідує з запису відео збереженого на DVD-R диску та долученого до експертного висновку: [INFO] року в передачі «[INFO]» [PERSON] (Відповідач 1), стосовно позивача були поширені відомості про те, що [PERSON] під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння крім цього стверджувалось, як встановлений факт, що саме [PERSON] винен у даному ДТП. Так під час проголошення анону (01 хв 28 сек.) Відповідач 1 [PERSON] коментуючи сюжет даного ДТП в стверджуючий формі каже: «…таранить машини і перевертається на дах, бойовики на столичних дорогах, за кермом адвокат, копи кажуть «п`яний». Як зазначив у відзиві (та поясненнях) представник відповідача 4, під час зйомки відеорепортажу журналістами був дотриманий баланс точок зору усіх сторін. Журналісти висловлювали спірну інформацію про [PERSON] у формі оціночних суджень, які були зроблені після узяття інтерв`ю як у свідків та працівника поліції, так і у самого позивача та його знайомих. Представник відповідача 4 наголосив, що якщо проаналізувати відеосюжет, то можна побачити, що більшість фраз висловлені у формі питання, що по своїй суті є оціночним судженням. Далі по сюжету працівник поліції стверджує, що у [PERSON] були ознаки алкогольного сп`яніння, однак, як встановлено судом, працівники поліції не зазначають, що водій авто був «п`яний» як стверджував [PERSON] під час проголошення анонсу. Крім того, як досліджено судом, далі Відповідач 1 [PERSON] в стверджуючий формі зазначає «…чорний мерседес просто на дорозі так вихляв, що не лише протаранив дві попутні машини, а і сам опинився на даху, водій ледве виліз з залізного коня і що ви думаєте на ньому жодної подряпини, в чому ж секрет, здогадайтеся з першого разу, свідки і навіть копи кажуть «був п`яний». Далі в сюжеті, ведучий припускаючи, що [PERSON] є адвокатом, в негативній формі, образливо, обзиває позивача «каскадером безумцем». Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру Адвокатів України, [PERSON] обліковується у Раді адвокатів міста Києва, отримав свідоцтво № 2894 від 26.04.2017 року видане Київською міською КДКА, тобто дійсно є адвокатом. Отже, позивач дійсно має посвідчення адвоката, однак інформація зазначена в сюжеті подана в негативній формі та образливій щодо нього, підкреслюючи, що він адвокат, який перебуваючи «п`яним» «таранить машини». [PERSON] (Відповідач 2) на початку сюжету як ведуча зазначає, що позивач «..навіть не перевищуючи швидкості різко перевлаштовується з лівої смуги у праву, спершу таранить позашляховик, потім попутні газель і зрештою сам перевертається на власний дах..». Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 34 Конституції України гарантовано право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Статтями 3, 28 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань. Згідно ст. ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його честі та гідності, на недоторканість своєї ділової репутації. Відповідно до ст. 200 ЦК України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом. Частиною 1 ст. 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Проте, такі дії особи не повинні порушувати конституційних прав інших осіб, завдавати шкоди їхній честі, гідності та діловій репутації Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи» вказано, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. За змістом ст. 277 ЦК України та ст. 81 ЦПК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі № 761/6866/16-ц визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За змістом ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи» передбачено, що при розгляді таких справ суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації). Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Пленум Верховного Суду України в п. п. 1, 19 постанови від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи» роз`яснює, що, беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Так, [INFO] в передачі «[INFO]» стосовно позивача були поширені відомості про те, що [PERSON] під час ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме «п`яний», крім цього стверджувалось, як встановлений факт, що саме [PERSON] винен у даному ДТП. Оскільки передача [INFO]» ([INFO]) транслювалась в ефірі телевізійного каналу «ICTV» можна вважати, що поширену інформацію було доведено до відома не одній особі, а саме телеглядачам. Як встановлено експертом в Експертному висновку від 29.05.2019 року № 35/2019-ЕВ Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», 20 травня 2019 року було проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки за адресою у мережі Інтернет: [INFO] (id: [NUMBER]; далі досліджувана веб-сторінка) (роздруківка файлу фіксації, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки, сформованого о 22 год. 33 хв.). Отже, зазначений репортаж в передачі «[INFO]» [INFO] року стосовно позивача, був наявний на веб-сторінці протягом як мінімум семи місяців з [INFO] року до дня дослідження експертом веб-сторінки у мережі Інтернет 29.05.2019 року, а отже поширену спірну інформацію увесь цей час було надано телеглядачам для перегляду у відкритому доступі. За результатами дослідження змісту досліджуваної веб-сторінки експертом було встановлено що в її структурі міститься, зокрема, відео-програвач, який дозволяє переглядати відеоряд із звуковим супроводом з назвою: "[INFO] [INFO]". Оператором Центру компетенції адресного простору мережі Інтернет було здійснено відеозапис дій на екрані монітора під час перегляду зазначеного відеоряду на досліджуваній веб-сторінці з 00 хв. 00 сек. по 20 хв. 37 сек., що додається на цифровому носії. Доменне ім`я яким [INFO] , адресується [INFO]/, є субдоменом доменного імені ictv.ua. веб-сайт. Доменне ім`я ictv.ua є приватним доменним іменем другого рівня (не публічним доменом, в якому можлива реєстрація доменних імен). В структурі приватних доменних імен будь-якого рівня не здійснюється реєстрація доменних імен в інтересах третіх осіб, а можуть лише створюватись субдомени для використання в інтересах: реєстранта доменного імені, який також може бути власником веб-сайту, що адресується таким доменним іменем; та/або; власника веб-сайту, що адресується доменним іменем (якщо особа реєстранта не співпадає з особою власника веб-сайту); та/або; власників веб-сторінок (веб-сайтів), що адресуються субдоменом, створеним в межах багатокористувацької платформи (веб-сайту, що адресується доменним іменем). Отже, створення субдомену kriminal.ictv.ua здійснено реєстрантом доменного імені іст?.ua. Судом встановлено підтвердження, що поширена інформація стосується певної фізичної тобто, позивача [PERSON] . Крім того, як встановлено із зроблених експертом та долучених до висновку файлів фіксації, збереженнях у форматах PNG, JPG та PDF, що містять відображення змісту досліджуваної веб-сторінки, судом встановлено, що на сайті «ICTV» наявний заклик у розділі «[INFO] - [INFO]», в якому зазначається короткий зміст випуску новин від [INFO] року, в тому числі дослівно «[INFO]!...». Зазначене вище тотожне та відповідає відеозапису сюжету від [INFO] року, в якому під час проголошення анону (починаючи з 01 хв. 28 сек.) Відповідач 1 коментуючи сюжет даного ДТП в стверджуючий формі зазначає: «[INFO]». Як встановлено судом, відповідачем 4 поширена недостовірна інформація, тобто така, яка не відповідає дійсності, оскільки як визначено постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/20119/18, провадження № 3/753/6398/18, за результатами лабораторного дослідження № 4270 Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" [INFO] року [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння не перебував, всупереч твердження журналістів, які зазначали, що водій авто був «п`яний». Також, Дарницький районний суд м. Києва у справі № 753/20119/18 прийшов до висновку про відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/20119/18, провадження № 3/753/6398/18, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно [PERSON] було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, всупереч твердження журналістів, які зазначали, що водій авто «Таранить машини» та «..навіть не перевищуючи швидкості різко перевлаштовується з лівої смуги у праву, спершу таранить позашляховик, потім попутні газель і зрештою сам перевертається на власний дах..», що дає підстави вважати установлену вину водія як твердження зі сторони журналістів. Як зазначив у відзиві (та поясненнях) представник відповідача 4, під час зйомки відеорепортажу журналістами був дотриманий баланс точок зору усіх сторін. Журналісти висловлювали спірну інформацію про [PERSON] у формі оціночних суджень, які були зроблені після узяття інтерв`ю як у свідків та працівника поліції, так і у самого позивача та його знайомих, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції прав людини і основоположних свобод, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року та набрала чинності для України 11.09.1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22.04.2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших. В матеріалах справи відсутня постанова суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відтак, суд вважає, що інформація про [PERSON] стосовно того, що він « [PERSON] » та «..навіть не перевищуючи швидкості різко перевлаштовується з лівої смуги у праву, спершу таранить позашляховик, потім попутні газель і зрештою сам перевертається на власний дах..» є недостовірною. Отже, інформація у поширеній публікації розмежовується від думок, поглядів, критичних висловлювань, ідей, оцінок, висловлених відповідачем-1 та відповідачем-3 в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова. Оскільки поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, які не були перевірені відповідачами та які не можуть бути підтверджені, оспорювана позивачем інформація підлягає спростуванню. Крім того, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що оспорювана інформація дійсно була поширена, і дійсно відповідачами. Ураховуючи викладене, вищезазначена інформація про позивача, поширена відповідачами, порушує принцип презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України, статті 2 Кримінального кодексу України, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 11 Загальної декларації прав людини і є фактично твердженням про причетність позивача до вчинення протиправних дій, чим створюється негативне уявлення про нього і заподіюється шкода його правам та інтересам. Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що за відсутності доказів достовірності поширеної відповідачами інформації позов про спростування цієї інформації підлягає задоволенню. Ураховуючи обставини справи та контекст всієї поширеної інформації щодо позивача, поширена інформація містила твердження про перебування позивача «п`яним» та про те, що позивач «таранить машини» та «..навіть не перевищуючи швидкості різко перевлаштовується з лівої смуги у праву, спершу таранить позашляховик, потім попутні газель і зрештою сам перевертається на власний дах..». Поширена відповідачами інформація не була підтверджена відповідачами під час розгляду справи, зокрема, суду не надано доказів, які б свідчили про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення чи його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Тобто відповідачами не доведено, що поширена ними інформація є достовірною. Про характер поширеної щодо позивача інформації як фактичних даних, а не оціночних суджень, свідчать стверджувальні вислови, застосовані відповідачем-1 та відповідачем-2, які вказують на вчинення позивачем тих чи інших протиправних дій (дифамаційні обвинувачення). Ці вислови можна перевірити на предмет відповідності їх дійсності, а тому вони не можуть вважатись оціночними судженнями. На підставі викладеного, суд погоджується з тим, що поширені та, що транслювалась в ефірі телевізійного каналу «ICTV» [INFO] в передачі «[INFO]» ([INFO]), про позивача відомості не ґрунтуючись на жодних фактичних даних, є образливими та такими, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розповсюджена інформація є достовірною як і не надано доказів на спростування вимог позивача, відтак, позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в передачі «[INFO]» та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія» (ICTV) протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та/або розмістити на сайті ictv.ua інформацію про спростування недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , поширену в передачі «[INFO]» ([INFO]), що транслювалась в ефірі телевізійного каналу « [INFO] ». Суд відмовляє у задоволенні вимог позивача, щодо визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, що розміщена в мережі Інтернет за посиланням [INFO] та у зобов`язанні Відповідачів протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та у той саме спосіб спростувати недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , що розміщена в мережі Інтернет за посиланням [INFO] , оскільки на теперішній час така інформація на зазначеному сайті відсутня, а отже і відсутні підстави для задоволення позову в зазначеній частині. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 742/286/17 (провадження № 61-14303св19) вказано, що: «відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації. Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року (справа № 439/1469/15-ц, провадження № 61-5189св18). Ураховуючи наведене, відповідачами у справі мають бути автор та власник веб-сайта відповідного інформаційного матеріалу. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/13556/18 зазначено: «у зв`язку зі внесенням з 27.03.2014 змін до ЦК України, зокрема до ст. 277, принцип презумпції добропорядності (частину 3) було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачем та її недостовірності, має відбуватися у загальному порядку. За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі № 757/49189/16-ц (провадження № 61-34417св18) зазначено, що: «у зв`язку із внесенням з 27 березня 2014 року змін до Цивільного кодексу України, зокрема, статті 277, принцип презумпції добропорядності (частина третя статті 277 ЦК України) було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме - недостовірності, неточності поширеної відповідачем інформації, має відбуватися у загальному порядку». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 165/2559/15-ц (провадження № 61-22465св18) вказано, що: «у зв`язку із внесенням з 27 березня 2014 року змін до Цивільного кодексу України, зокрема, статті 277 ЦК України доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме - недостовірності, неточності поширеної відповідачем інформації, має відбуватися у загальному порядку». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 461/6366/15-ц (провадження № 61-221св18) зазначено, що: «Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод(далі - Конвеція) передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Із змісту цієї норми випливає, що свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною 2 статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві. Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів визначаються законами України: «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про телебачення і радіомовлення», «;Про інформаційні агентства» та «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів». Згідно роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У пункті 12 цієї ж Постанови вказано, що належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб - сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві(пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України). Отже, у разі захисту честі та гідності, відповідачем, якому підлягає виконання рішення у разі його задоволення повинен виступати телеканал, який надав інформацію, що, на думку позивача, порушує його честь та гідність. Зазвичай, журналіст не виступає, але може бути відповідачем, оскільки телеканал є юридичною особою, яка несе відповідальність за свої дії та заяви, а отже зобов`язання протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, надати ефірний час та/або розмістити на сайті ictv.ua інформацію про спростування недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , поширену [INFO] в передачі «[INFO]», та зобов`язання сплати судового збору, покладається саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Комерційна Телерадіокомпанія» (ICTV). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна комерційна телерадіокомпанія» (ICTV) на користь [PERSON] судовий збір в загальному розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Outcome: partial