Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

П`ятихатська міська рада звернулися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказуючи, що [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємців за законом та заповітом у померлої не має, залишену після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа у нотаріальній конторі не відкривалась. У зв`язку з чим, просять визнати відумерлою спадщину померлої [PERSON] , що складається із житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області Кругликова Ю.В. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в заяві, просила заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заінтересована особа Жовтоводська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заінтересована особа Дочірнє підприємство комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заінтересована особа Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.П`ятихаткки П`ятихатського району Дніпропетровської області померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 175 від 07 грудня 1965 року /а.с.28/. Згідно листа Дочірнього підприємства комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №11 від 18.02.2025 року об`єкт нерухомого майна буд. [ADDRESS] - інвентаризаційна справа за [PERSON] на підставі Договору на будівництво житлового будинку, посвідченого П`ятихатською держнотконторою Р.№ 13 36 від 16.06.1944 року. /а.с.30/. Відповідно до оголошення, розміщеного в обласній суспільно-політичній газеті Вісті Придніпров`я\~ №47 (4202) від 28.11.2024 року виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області виявили намір визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] /а.с.11/. Як вбачається з листа Жовтоводської державної нотаріальної контори №201/01-16 від 16.04.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини станом на 16.04.2025 року не зверталися /а.с.47/. Згідно листа виконавчого комітету П`ятихатської міської ради від 14.04.2025 року інформація на момент смерті громадянки [PERSON] , померлої [INFO] про зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] відсутня/а.с.50/. Спадкові відносини регулюються\~ЦК України,\~Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~1277\~ЦК\~України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У п. 1 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~30\~травня\~2008\~року\~№\~7\~«Про\~судову\~практику у\~справах\~про\~спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом\~України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У пунктах 4-5 Прикінцевих та\~Перехідних\~положень\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що правила книги шостої Цивільного\~кодексу\~України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277\~Цивільного\~кодексу\~України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі -\~ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки\~ [PERSON] \~померла [INFO] , до даних правовідносин застосовується\~Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.\~549\~ЦК\~УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Коло спадкоємців за законом визначено устаттях 529-533 ЦК УРСР, умови переходу спадщини до держави були врегульовані положеннями статті 555 ЦК УРСР, відповідно до пункту 2 частини першої якої спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, зокрема, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 671/22/19 (провадження № 61-9511сво19), залишаючи без змін судове рішення про відмову у задоволенні заяви Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність, дійшов висновку, що під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому, як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин. За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих пунктом передбачається виняток. УЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК\~України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою. Згідно зі статтями 525,526\~ЦК\~УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 548\~ЦК\~УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як вбачається з положеннястатті 549\~ЦК\~УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 555\~ЦК\~УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Одночасно норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК\~України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Відповідно до частини першої та третьої статті 1277\~ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто до набрання чинності ЦК України з 01 січня 2004 року. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.04.2025 року спадкова справа до майна померлої не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти спадкові договори відсутні (а.с.48), тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки до цих правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР, яким не передбачалась можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування. Враховуючи, що заявника звільнено від сплати судового збору, судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed