Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дійсним та укладеним договору купівлі-продажу нерухомості посилаючись на те, що 26.01.2001 року між ним та [PERSON] відповідно до ЗУ «Про то\-варну біржу», Правил біржової торгівлі, був укла\-дений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією договору купів\-лі продажу нерухомості від 26.01.2001 року. У відповідності до вказаного Договору об`єктом купівлі-продажу є столова в будинку [ADDRESS] . Даний Договір купівлі-продажу був зареєстрований на товарній біржі «Україн\-ська» 26.01.2001 року за реєстраційним номером 132303. Після укладення договору позивач став користуватись придбаним магазином і за час його володіння ним ніхто не ставив під сумнів щодо законності набуття позивачем права власності на дану нерухомість, однак коли він звернувся до відділку БТІ для отримання свідоцтва про право власності йому повідомили, що оскільки Товарна біржа «Українська» була ліквідована, то укладений договір про купівлю-продаж столової на сьогоднішній день є не дійсним, так як він не був нотаріально посвідченим. На час укладення Договору позивачу не було відомо, що правочин підлягає но\-таріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до якого, зокрема ст. 15, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріаль\-ному посвідченню не підлягають. Таким чином, через зміну законодавства було порушено право власності і на даний час позивач не може розпорядитися належною йому нерухомістю, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просили суд слухати справу за її відсутності. До початку судового засідання відповідач подав до суду заяву в якій позов визнав повністю та просив суд слухати справу без його участі. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків: Згідно з договором купівлі-продажу нерухомості від 26.01.2001, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав об`єкт нерухомості: А-І-столова-157,5 кв.м. - цегляний; Б-підвал кам`яний 35,5 кв.м.; Б-І-підвал -80,4 кв.м.-кам`яний; по [ADDRESS] . Даний договір був зареєстрований на товарній біржі «Українська» за 132303, а також зареєстрований в Тальнівському відділку БТІ за реєстраційним номером №7, що підтверджується написом на договорі. Відповідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, від 10 грудня 1991 року (яка на момент укладання договору купівлі-продажу була чинна) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 (з наступними змінами) „Про судову практику про визнання угод недійсними якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. 220 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику про визнання угод недійсними

Outcome: approved