Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У жовтні 2024 року\~адвокат Гончаров М.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з\~вказаною вище\~заяво. Заява мотивована\~тим, що сестра заявника [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.09.1987 біля будівлі магазину по [ADDRESS] , отримала тяжкі тілесні ушкодження, була госпіталізована до Тульчинської районної лікарні та [INFO] померла. Похована на кладовищі в с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області. \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] була власницею житлового будинку по [ADDRESS] , спадщина не оформлялась. У цьому будинку [PERSON] проживала разом із братом [PERSON] . Останній і в даний час проживає у цьому ж будинку. \~ \~ \~ \~Інших родичів на день смерті, [INFO] , [PERSON] не мала. З метою оформлення спадщини на вищевказаний будинок заявник звернувся до Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , де йому повідомили про відсутність державної реєстрації її смерті. У свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане повторно Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.08.2024, відсутні відомості про по батькові [PERSON] . Разом з тим, її батьком записано [PERSON] , а матірю - [PERSON] . У свідоцтві про народження заявника [PERSON] ( [INFO] ) серії [NUMBER] батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Таким чином, у актовому записі цивільного стану про народження [PERSON] ( [INFO] ) у графі «по батькові» допущено помилку щодо запису батька - [PERSON] замість [PERSON] . Безпосередньо батько заявника і його сестри - [PERSON] . Зважаючи на зміст вищевказаних документів, що підтверджують факт родинних відносин має місце допущення під час перекладу з російської мови технічної помилки у графі «по батькові» їх батька - [PERSON] . Також у правовстановлюючому документі на житловий будинок - Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 25.07.1987 № 2085 допущено помилку в імені власниці та вказано [PERSON] замість [PERSON] . Вказані розбіжності у документах про народження перешкоджають заявнику у доведенні родинних відносин із померлою сесторою та не дають можливості оформити спадкове майно після її смерті В зв`язку з чим заявник просить встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , в м. Тульчині Вінницької області, а також встановити факт, що [PERSON] , [INFO] є сестрою [PERSON] , [INFO] . \~В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Суду пояснили, що встановлення даних фактів необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав на будинок, який належить померлій сестрі, в якому заявник проживав з нею, проживав після її смерті та проживає зараз, та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити дані факти він не в змозі. Також просили судові витрати залишити за заявником. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, відомостей про причину своєї неявки не повідомив. До суду 04.11.2025 від нього надійшло клопотання, в якому він вказує, що є рідним братом заявника та [PERSON] . Також зазначив, що не заперечує проти оформлення [PERSON] спадщини на будинок (а.с. 50-54). Представник заінтересованої особи Тульчинської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Пояснила, що дійсно актові записи про смерть [PERSON] не збереглися. Заявник проживає у будинку, який згідно свідоцтва про право власності належить його сестрі [PERSON] . Свідок [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що вона\~є сусідкою\~заявника та добре його знає. Він та його сестра [PERSON] разом проживали в будинку [ADDRESS] . 01 вересня 1987 року, як діти йшли в школу, в с. Нестерварка Анна йшла в магазин та її збила машина, [INFO] вона померла в лікарні м. Тульчина. Могила Анни знаходиться на цвинтарі с. Нестерварка. Про її смерть добре відомо в селі, оскільки загинула вона внаслідок аварії. Заявник і досі проживає у будинку за вказаною адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника. [PERSON] знає його та його покійну сестру [PERSON] , яка проживала з ним в будинку по [ADDRESS] . В [PERSON] дітей не було, а їхні батьки вже померли. [INFO] в с.Нестерварка біля магазину Анну збила машина, а [INFO] вона померла в м. тульчині в лікарні. Похоронили її на сільському кладовищі в с. Нестерварка. Заявник продовжує проживати у будинку, який належав [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 17.02.2006 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області 17.01.2006, та копії запису акту про народження №8 від 23.01.1959 батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 10, 107). Відповідно до копії запису акту про народження №33 від 23.06.1952 та копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , повторно виданого ДРАЦС у Тульчинському району Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.08.2024, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.11, 106). Як слідує з листа Тульчинського відділу ДРАЦС у Тульчинському району Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.09.2024 №958-28.24-35, адресованого адвокату Гончарову М., до 1960-го року в актових записах про народження, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану були відсутні графи «По батькові» та «Місце народження». Відповідно до п. 12 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. №52/5 (зі змінами): Якщо окремі графи в актових записах цивільного стану не заповнені або відсутні, то вони в повторно виданих свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану прокреслюються. Також із даного листа слідує, що відповідно даних Державного реєстру та у Тульчинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с. 19). Відповідно до листа Тульчинського відділу ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.11.2024 №1090-28.24-35 згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян та архівних записів цивільного стану про смерть за 1986-1990 роки актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] відсутній (а.с. 105). Як слідує з листа Державного архіву Вінницької області Вінницької обласної військової адміністрації від 17.03.2025 №08-671/7 повідомлено, що в Державному архіві Вінницької області знаходяться на зберіганні книги актових записів по населених пунктах Вінницької області до 1945 року, у зв`язку з чим неможливо надати довідку про смерть [PERSON] за 1987 рік (а.с. 182). З листа\~Тульчинської міської\~ради від\~26.03.2025\~№04-06-962\~вбачається,\~що Тульчинська\~міська рада\~не може\~надати відомості\~щодо актового запису про смерть 03.09.1987 року [PERSON] , [INFO] (с. Нестерварка Кинашівський старостинський округ), а саме належним чином: засвідчену його копію, так як не є розпорядником даної інформації. Актові записи цивільного стану громадян та їх реєстри у Кинашівському старостииському окрузі ніколи не зберігалися і на даний час відсутні. Всі відомості про актові записи цивільного стану громадян (книги реєстрації актів цивільного стану і метричні книги) зберігаються у відділах реєстрації актів цивільного стану (а.с. 191). З листа Державного архіву Вінницької області Вінницької обласної військової адміністрації від 11.03.2025 №08-63/8 вбачається, що документи Кинашівської сільської ради в архів на зберігання не надходили (а.с. 196). Листом Державного нотаріального архіву Вінницької області від 14.11.2024 №2360/01-18, наданим на виконання ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.10.2024 по справі №148/2366/24, провадження №2-о/148/121/24, повідомлено, що згідно даних Алфавітних книг обліку спадкових справ Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області за 1987-2013 роки, які знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] , по фонду Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області не виявлено (а. с. 130). З копії листа Департаменту з питань режимно-сектретної діяльності Міністерства внутрішніх справ № 1848/11-2024 від 23.09.2024 вбачається, що на адвокатський запит стосовно [PERSON] адвоката Гончарова М. повідомлено, що в Галузевому державному архіві МВС України будь - яких відомостей про зазначену особу не виявлено. Для подальшого пошуку необхідної інформації рекомендовано звернутися до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (а.с. 21). З листа Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №8108-2024 від 01.10.2024 на адвокатський запит адвоката Гончарова М. слідує, що в ході перевірки документів, які знаходяться на тимчасовому відповідальному зберіганні в архівному підрозділі Головного управління Національної поліції у Вінницькій області встановлено, що запитувана інформація про реєстрацію за період вересня 1987 року в книзі (журналі) обліку заяв про події та злочини Тульчинського районного відділу міліції Вінницької області повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце у с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області за участю потерпілої [PERSON] , 1952 року народження відсутня. Одночасно зазначено, що згідно зі статтею 90 Переліку документів, що створюються під час діяльності органів внутрішніх справ, навчальних закладів, підприємств та закладів охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 січня 2014 року №5дск, строк зберігання журналів (єдиного обліку заяв і повідомлень; обліку та видачі талонів-повідомлень)про вчинені кримінальні правопорушення та інші події становить 5 років (а.с. 23). Згідно копії листа Державної спеціалізованої установи "Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи" №842 від 25.09.2024 адвоката Гончарова М. повідомлено, що в архіві бюро відсутні запитувані дані стосовно померлої [PERSON] , 1952 р.н., в зв`язку з закінченням терміну зберігання документів за 1987 рік (а.с. 25). Відповідно до листа КНП Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради від 24.09.2024 №1267-01-4 адвоката Гончарова М. на його запит повідомлено, що інформація про звернення до Тульчинської ЦРЛ громадянки [PERSON] , [INFO] , з приводу травм у результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка трапилась 01.09.1987 року, відсутня, оскільки Журнал обліку прийому хворих в стаціонар ф 001/0 має термін зберігання 25 років, Журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів ф 074/о - 5 років. У зв`язку із закінченням терміну зберігання зазначену медичну документацію знищено у відповідності до законодавства (а.с. 27). З довідки від 12.08.2024 № 656 старости Кинашівського старостинського округу Тульчинської міської ради вбачається, що [PERSON] дійсно разом зі своєю сестрою [PERSON] , 1952 року народження, проживали спільно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок від 25.07.1988 жилий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого 25.07.1988 р., вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності (а.с. 15-17). Рішенням Тульчинської районної ради народних депутатів від 27.03.86 №76 вирішено: 1. Провести технічну інвентаризацію жилих будинків належних громадянам та колгоспним дворам на праві особистої власності, розташованих на території Тульчинського району; 2. Визначити право особистої власності на жилі будинки за громадянами та колгоспними дворами згідно представлених сільськими радами списків; 3. Виконкомам сільських рад району видати свідоцтва про право особистої власності згідно п.2 даного рішення (а.с. 193 зв.бік). Згідно рішення 11 сесія 5 скликання Кинашівська сільська рада Тульчинського району Вінницької області від 23.11.2007 вирішила: 1. \~ \~ \~ \~Встановити \~ \~ \~ \~межові знаки на земельних ділянках гр. [PERSON] та гр. [PERSON] в [ADDRESS] по фактичному користуванню, а саме закріпити за гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,3075 га біля його житлового будинку по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0610 га біля успадкованого житлового будинку по [ADDRESS] та за гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,3111 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] згідно план - схеми до протоколу засідання комісії з приводу розгляду земельного спору від 03 серпня 2006 року, що додається; 2. Дозволити виготовлення державного акта на право приватної власності гр. [PERSON] без погодження меж гр. [PERSON] у зв`язку з його принциповими вимогами (а.с. 29). Відповідно до копії протоколу № 4 засідання правління колгоспу «Україна» с.Кинашева від 29.03.1988 вирішили: рекомендувати зборам уповноважених наділити [PERSON] 0,25 га землі біля хати, яка перейшла в спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 32-34). З фотозображення могили та надггробного памятника із написом [PERSON] , вбачається, що остання народилася [INFO] та померла [INFO] . Факт знаходження даної могили та похавання [PERSON] в Нестерварка Тульчинського району підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] , які є жительками цього села та знали покійну особисто. Вирішуючи питання про те, чи підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про встановлення фактів, чи в їх задоволенні слід відмовити, суд виходить із такого. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Виходячи з аналізу ст. 315 ЦПК України, факти, які просить встановити заявник, підлягають встановленню в судовому порядку (п.п. 1, 6, 8 ч.1 ст. 315). Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2022 року (справа № 478/1072/21). Тобто, встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить позивач. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, із змінами, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до роз`яснень, даних в п.п. 13, 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що в ході розгляду справи з`ясовано, що реєстрація смерті [PERSON] не проведена, відповідні актові записи про її смерть відсутні, зокрема в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, архівних актових записів також не виявлено, її реєстрація органом ДРАЦС неможлива, оскільки медичне свідоцтво про смерть [PERSON] заявнику отримати не вдалось у звязку зі спливом значного часу від дня смерті та знищенням за закінченням терміну зберігання медичних документів про смерть, однак існують переконливі докази смерті [PERSON] [INFO] , що досліджені судом, суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту смерті в судовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб, у зв`язку з чим вимога заявника щодо встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На переконання суду, підлягає також задоволенню вимога заявника про встановлення родинних відносин між ним та померлою [PERSON] з огляду на таке. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту \~родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~ \~ Як розяснено у постанові Пленуму ВС України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. \~ \~ \~ \~Так, досліджені в судовому засіданні письмові докази в сукупності та взаємозвязку з показами свідків свідчать про те, що заявник [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, а розбіжності в написанні в різних документах, зокрема в свідоцтвах про їх народження, іменні померлої " [PERSON] " - " [PERSON] ", по батькові їхнього батька [PERSON] " -" [PERSON] " не змінюють факту родинних відносин, а викликані лише перекладом з української на російську мови. Підлягає встановленню і факт належності померлій [PERSON] правоустановлюючого документу, а саме свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, який видано на імя [PERSON] , оскільки, як зазначалось вище, розбіжності в написанні імені викликані саме перекладом з української на російську мови. Однак неправильне зазначення імені власниці будинку у вказаному свідоцтві перешкоджає [PERSON] , в оформленні своїх прав на вказаний будинок як спадкоємцеві, а та в інший спосіб вирішити дане питання неможливо у звязку зі смертю [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. \~ \~ \~ \~ \~За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. \~ \~ \~ \~\~Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~ \~ Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При встановлених обставинах та досліджених доказах суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки викладені в ній доводи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Від встановлення фактів, про які просить заявник, залежить виникнення у нього майнових (спадкових прав), зокрема будинок, та в інший спосіб підтвердити дані факти неможливо. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved