Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 780\~000 грн. та судові витрати в сумі 7800 грн. та 4000 грн.. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.03.2024 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою відповідача, згідно якої останній зобов?язався повернути борг в сумі 780 000 грн., що еквівалентно 20 тис.дол. ( курс НБУ станом на 05.03.2024 року ), в строк до 10.09.2024 року. Грошова сума в розмірі 20 тис.дол. була надана в борг до вказаного строку в розписці. Однак в зазначений термін - 10.09.2024 року відповідач своє зобов?язання не виконав. Неодноразово звертаючись до відповідача з вимогою про повернення боргу, ігноруються, у зв?язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.16) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с. 31) Позивач у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, відзив у визначений судом строк відповідач не подавав, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК\~та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч. 1 та 2\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно\~ст. 57 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 та 2\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно розписки від 05.03.2024 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.03.2024 року склало 780\~000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень. (а.с. 8) Відповідно до розписки від 05.03.2024 року [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти в повному обсязі в строк до 10.09.2024 року. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка підписана відповідачем є підтвердженням укладення договору. Однак відповідачем грошові пошти так повернуто і не було, незважаючи на те, що термін повернення боргу давно сплинув. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, Позивач виконав умови Договору позики, а саме Позивач передав Відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 05.03.2024 року склало 780\~000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень, а відповідач зобов`язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4\~ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Аналізуючи долучену позивачем до матеріалів справи розписку, судом встановлено, що розписка написано власноручно позичальником - відповідачем, тобто факт укладення договору і отримання позичальником коштів за договором підтверджено належним (письмовим) доказом. Сторони дотримались письмової форми договору. Таким чином, позивач довів факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписці умовах, тобто виконання ним умов договору. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, нормами діючого\~ЦК України\~визначені виконання грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 533 ЦК України\~1) грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.2) якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Матеріалами справи встановлено, що предметом Договору позики укладеного між сторонами 05.03.2024 року є гроші в сумі 780\~000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень, що в еквіваленті складає 20000 (двадцять тисяч) доларів США, по курсу НБУ станом на «05» березня 2024 року, відповідно до цього суд приходить висновку, що стягненню підлягає сума у гривнях у розмірі 780\~000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення коштів у сумі 780\~000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст. 133 ПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього у відповідності зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 7 800 гривень, що підтверджується квитанцією № ПН512 від 03.01.2025 року. (а.с. 1) Однак позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 4000 грн. за оплату складання позову до суду, однак доказів в матеріалах справи немає. Тому суд в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат в сумі 4000 грн. відмовляє. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial