Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Відповідно до\~протоколу повторного\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 10.02.2025\~у провадження\~судді Котормус\~Т.І.\~надійшла позовна\~заява представника АТ КБ "ПриватБанк" Ляр Д.Ю., в якій він просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 18.06.2019 у сумі 36003,82 грн та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 18.06.2019, згідно якої отримала кредит, розмір якого у подальшому збільшився до 28000,00 грн. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав і з неї необхідно стягнути заборгованість у сумі 36003,82 грн., з яких 29307,94 грн. - заборгованість за кредитом, 6695,88 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту. Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, вказав, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибула, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала. 30.04.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 18.06.2019 відповідач [PERSON] , заповнила та підписала заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10-15). З матеріалів справи видно, що у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 28000,00 грн. ( а.с.8). З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 10.03.2023 у відповідачки виникла заборгованість в розмірі 36003,82 грн., з яких 29307,94 грн. - заборгованість за кредитом, 6695,88 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту. (а.с.5-7) Відтак, розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено,\~що відповідачка\~зверталася до\~позивача за\~отриманням кредитних\~коштів,\~що доводиться\~її заявою\~від 18.06.2019.\~Також,\~як встановлено\~судом з\~розрахунку заборгованості\~за кредитом\~відповідача,\~сума коштів,\~які використано\~позичальником в\~межах кредитного\~ліміту станом\~на 10.03.2023\~складає 36003,82\~грн. з яких 29307,94 грн. - заборгованість за кредитом, 6695,88 грн. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 29307,94 грн., який необхідно стягнути на користь позивача. Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного. Відсотки є договірною умовою згідно положень\~ЦК України. Однак, до матеріалів позову стороною позивача не додано будь-яких документів, які б підтверджували згоду відповідача на приєднання до умов і правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків за користування кредитом. Як на підставу для стягнення таких коштів з відповідача, позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг», а також «Тарифи Банку», які викладені на сайті банку. Проте, вказане не може бути визнане складовою частиною договору кредиту, а отже і підставою для стягнення коштів. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 висловила правову позицію, де вказала, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 29307,94 грн.грн. Також, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: partial