Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 грудня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-10687489 (далі по тексту рішення - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у національній валюті і розмірі 8 100 гривень на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач зазначає, що [PERSON] всупереч умовам Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 39 609 гривень, з яких 8 515 гривень - заборгованість по кредиту, 31 104 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. 22 січня 2024 року між первісним кредитором ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило, а ТОВ «ФК «Ейс» отримало право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 39 609 гривень. На підставі наведеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 39 609 гривень та понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 29 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ «Універсал Банк» відомості про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд установив, що 24 грудня 2023 року між ТзОВ «Качай Гроші» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 00-10687489 (а. с. 23-31), відповідно до якого (пункт 1.1) кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Основні умови кредитування відповідно до Договору кредитної лінії № 00-10687489 від 24 грудня 2023 року: - сума кредиту - 8 100 грн. (п. 1.2 Кредитного договору); - строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 240 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит 20 серпня 2024 року (п. 1.3 Кредитного договору); - позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 23 січня 2024 та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30-ий день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п. 1.3.1 Кредитного договору); - стандартна процентна ставка складає 3 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право використання зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором) (п. 1.4.1 Кредитного договору); - знижена процентна ставка становить 1,2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеної п. 1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 цього договору ( п. 1.4.2 Кредитного договору); - за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає: 405 гривень (п. 1.5 Кредитного договору); - позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в останній день повного погашення кредиту (п. 1.5.1 Кредитного договору); - цільове призначення кредиту - на споживчі потреби (п. 1.6 Кредитного договору); - орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 66 825,00 гривень; - дата надання/видачі кредиту 24 грудня 2023 року. Сума кредиту 8100 гривень перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8 Кредитного договору). На виконання ухвали суду від 04 березня 2025 року про витребування доказів АТ «Універсал Банк» надало відомості про те, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 24 грудня 2023 року на вказану платіжну картку було зараховано платіж у розмірі 8 100 гривень. Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № [NUMBER] та був зазначений в анкетних даних [PERSON] 22 січня 2024 ТзОВ «Качай Гроші» (клієнт) та ТзОВ «Макс Кредит» (фактор) уклали договір факторингу №22-01/2024 (а. с. 67-75), на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-10687489 від 24 грудня 2023 року, що також підтверджено витягом з Реєстру боржників від 22 січня 2024 року та Актом приймання передачі від 22 січня 2024 року (а. с. 86-88, 83). 16 серпня 2024 ТзОВ «Макс Кредит» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС (а.с. 90-99), на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредитної лінії № 00-10687489 від 24 грудня 2023 року, що також підтверджено витягом з Реєстру боржників від 16 серпня 2024 року та Актом приймання передачі від 16 серпня 2024 року (а.с. 109-110, 108). Досліджені судом докази свідчать, що ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором, а тому має право звернення до суду з цим позовом. За розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 39 609 гривень, з яких 8 515 гривень - заборгованість по кредиту, 31 104 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом (а. с. 63). Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного Кредитного договору № 00-10687489 отримав кредит в розмірі 8 100 гривень, однак в обумовлений договором строк кредит не повернув. Відповідно до представленого позивачем розрахунку сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 39 609 гривень, з яких 8 515 гривень - заборгованість по кредиту, 31 104 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Суд установив, що нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування (дата повернення кредиту - 20 серпня 2024 року). Суд зазначає, що згідно з умовами Кредитного договору сума (тіло) кредиту становить 8 100 гривень, а тому сума основної заборгованості відповідача не може перевищувати 8100 гривень. На переконання суду, позивач необґрунтовано включив до тіла кредиту 405 гривень, які з урахуванням п. 1.5 Кредитного договору за правовою природою є комісією. Слід зазначити, що Кредитним договором передбачено обов`язок позичальника сплатити комісію за отримання кредиту в розмірі 405 гривень, однак позивач не заявляє вимоги про стягнення комісії, а тому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не вбачає підстав для стягнення вказаної суми. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 39 204 гривень, з яких 8 100 гривень - заборгованість по кредиту, 31 104 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (98,98 %), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 397,70 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Позивач просить здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі докази: договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду № 6 від 22.11.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 04.11.2024. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви - 5 000 гривень (2 години), вивчення матеріалів справи - 1 000 гривень (2 години), підготовка адвокатського запиту - 500 гривень (1 година), підготовка та подача клопотання - 500 гривень (1 година). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial