Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

07.05.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яка була уточнена 25.02.2025 , в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, на підставі виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Свідоцтва про право власності на житло від 03.10.2002 p., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею - 26,2 кв.м. Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування, право власності на другу частку квартири, яка належала на праві власності [PERSON] на підставі виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Свідоцтва про право власності на житло від 03.10.2002 p., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею - 26,2 кв.м. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого. Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради, згідно з розпорядженням від 03.10.2002 р. № 12889, їй та на дату смерті [INFO] її чоловіку [PERSON] , належить квартира:, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності (спільної часткової власності), в рівних частках. Право власності на вищевказану квартиру, згідно з реєстраційним посвідченням про право власності на житло, зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] у Бердянському комунальному підприємстві з технічної інвентаризації 03.10.2002 p., у реєстровій книзі за номером 62 під реєстром ном. 11282. 29.02.2024 p., з метою реєстрації права власності на квартиру в державному реєстрі прав на нерухоме майно, в зв`язку з оформленням спадщини після померлого чоловіка, позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради. Проте, у здійсненні реєстрації права власності їй було відмовлено з тієї підстави, що на запит, який був направлений державним реєстратором до органу бюро технічної інвентаризації Бердянської міської ради, яке здійснювало реєстрацію права власності у 2002 році, інформацію отримати неможливо, через те, що вказане БТ1 знаходиться па тимчасово окупованій території. Визнання та підтвердження права власності на квартиру необхідно для оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 08.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.07.2024 року призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 27.02.2025 року клопотання позивачки [PERSON] про повернення до підготовчого судового провадження, - задоволено. Призначено підготовче судове засідання по справі на 17 квітня 2025 року о 11-00 год у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 17.04.2025 року призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заявлених вимог наполягала в повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив ухвалити на підставі наявних в матеріалах справи доказів на розсуд суду. Додатково повідомив, що розпорядженням Президента України від 16.10.2024 року №109/2024-рп «Про звільнення [PERSON] з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області» [PERSON] звільнено з посади начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області. Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. При розгляді справи судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.10.2002 року виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на прав приватної власності в рівних частинах (а.с.15). Наведене підтверджується також реєстраційним посвідченням про право власності на житло та технічним паспортом на квартиру виданому Бердянським підприємством з технічної інвентаризації від 31.07.2002 р. (а.с.15-16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2022 року серії [NUMBER] (а.с.27). Позивачка на час смерті свого чоловіка [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 22.02.2024 року виданої приватним нотаріусом Войтовим В.В. Запорізького міського нотаріального округу в його провадженні знаходиться спадкова справа №17/2022 заведена після смерті [INFO] громадянина [PERSON] , який мешкав та був постійно зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкоємцем є: громадянка [PERSON] , [INFO] (а.с.28). 29.02.2024 року позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення реєстраційної дії, на яку 16.04.2024 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №72615625. Відмова була вмотивована тим, що в державному реєстрі речових прав відсутні відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року права власності на квартиру [ADDRESS] за заявниками. Таким чином у зв`язку з відсутністю інформації з Державного реєстру прав, державним реєстратором було направлено запит до органу бюро технічної інвентаризації Бердянської міської ради. Проте, на момент прийняття рішення про відмову, запитуваної інформації не було отримано. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та території України від 28.02.2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Бердянськ знаходиться у тимчасовій окупації з 27.02.2022 року. Судом враховано, що ст. 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст..41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності. Надані суду докази, а саме свідоцтво про право власності на житло, реєстраційне посвідчення про право власності на житло та технічний паспортом на квартиру виданий Бердянським підприємством з технічної інвентаризації від 31.07.2002 р підтверджують що квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних частинах. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2022 року серії [NUMBER] . Після його смерті була відкрита спадщина. Приватним нотаріусом Войтовим В.В. була заведена спадкова справа №69289686 після померлого [INFO] [PERSON] . Довідкою від 22.02.2024 року виданої приватним нотаріусом Войтовим В.В. підтверджується, що [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що інші спадкоємців які б в установлений законом термін і порядок звернулись би до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до норм статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка на час смерті свого чоловіка [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним за адресою [ADDRESS] . Тобто суд, вважає по позивачка прийняла спадщину після померлого чоловіка на підставі ст.1268 ЦПК України. Враховуючи все вище наведене суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. В позовній заяві позивачка також просить суд зменшити розмір судового збору - до суми в розмірі 2 027,61 грн., та повернути їй різницю в сумі сплаченого судового збору в розмірі 2 164.06 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна. Згідно з Висновком про ринкову вартість нерухомого майна від 30.04.2024 p., складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] з метою визначення ринкової вартості об`єкта нерухомості для встановлення розміру судового збору, величина ринкової вартості об`єкта оцінки - квартири, склала 419 167,00 грн (а.с.8) На підставі п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову. Таким чином, розмір судового збору за подання цієї позовної заяви до суду становить 4 191,67 грн. ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Відповідно до Довідки про доходи № 5781 1896 7877 3 717 від 29.04.2024 p., виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, пенсіонеру [PERSON] , сума виплаченої пенсії за попередній календарний рік, а саме за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. склала 40\~552 грн 24 коп. Отже, 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік становить суму в розмірі 2\~027 грн 61 коп. Враховуючи це, суд вважає за доцільне зменшити розмір судового збору, яки повинен був бути сплачений позивачкою при подачі позову до суду до 2027 грн 61 коп.

Outcome: approved