Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1098895 від 26.02.2025, в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.с. «Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті баби позивача [PERSON] , яка померла [INFO] залишилось спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.с. «Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254. Вказану спадщину остання прийняла як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] (дід позивача по справі), який помер [INFO] , оскільки в шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву, проте за життя не оформила спадкових прав на вищевказане спадкове майно. Про відсутність інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину свідчать наступні обставини. Зокрема, син спадкодавця [PERSON] (батько позивача по справі) є таким, що не прийняв спадщину, оскільки на час смерті не був зареєстрований та не проживав із [PERSON] , не вступив у фактичне управління спадковим майном, а також не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] , син спадкодавця (дядько позивача по справі) є таким, що не прийняв спадщину, оскільки після смерті [PERSON] , не вступив у фактичне управління спадковим майном, а також не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] (позивач у справі). Вказану спадщину позивач прийняв, оскільки в шестимісячний термін подав заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом після смерті баби. Представник позивача зазначив, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину немає. Звернувшись до нотаріальної контори для того, щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріус при розгляді представлених документів, встановив відсутність правовстановлюючих документів на вище вказане майно, внаслідок їх втрати. Окрім того, [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . У зв`язку з наведеним позивач просить суд у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Також вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувана інформація про те, чи заведені спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді №116/01-16 від 06 березня 2025 року, отриманої від Монастириської державної нотаріальної контори, встановлено, що згідно даних Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Садівським М.А. заведена спадкова справа №143 за 2021 рік. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.03.2025 у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Садівського Миколи Артуровича, адреса: вул. Січових Стрільців, 8, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області витребувана завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 25.03.2025 на адресу суду представником позивача направлена заява, в якій останній просить поновити строк для подачі документів та долучити до матеріалів справи копію газети «Свобода» із оголошенням про втрату державного акту. Таку необхідність обґрунтовує тим, що ним у позовній заяві зазначався намір надати такі докази під час підготовчого судового засідання, так як на дату подачі позовної заяви, вказаний документ у нього був відсутній. В підтвердження надсилання вказаного документу відповідачу надає квитанцію про доставку документів. Розгляд заяви просить проводити без їх з позивачем участі. 03.04.2025 представник позивача направив на адресу суду клопотання про витребування в Тернопільського державного нотаріального архіву копії спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , дані про смерть якого вказані у спадковому реєстрі - 04 січня 2004 року. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2025 року вказане клопотання представника розглянуте та витребувані документи. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом із позовними вимогами просив розгляд справи проводити за їхньої з позивачем відсутності. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, з обставинами викладеними у позові погоджуються та не заперечують проти задоволення позову. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи. Згідно ч.\~2\~ст.\~83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами. Частинами 4,\~5\~ст.\~83\~ЦП України\~встановлено -\~якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи копію газети «Свобода» із оголошенням про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254. Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.2131-3301/2-24 від 07.08.2024 встановлено, що за даними Книги реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією, громадянам с. Горожанка території Горожанської сільської ради по с.с. «Горожанка» Монастириськгго району Тернопільської області 18.12.1996 громадянину [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254, про що внесено запис №254. Про отримання документів свідчить підпис. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1,59 га. Окрім того, згідно вказаної відповіді встановлено, що вартість на дату прийняття розпорядження Монастириської районної державної адміністрації від 11.02.2022 №24 по селянській спілці «Горожанка» затверджений розмір земельної частки (паю) 1,59 умовних кадастрових гектарах та вартість на дату прийняття розпорядження 8703,00 грн. Вказану спадщину прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом та яка постійно проживала із спадкодавцем до моменту його смерті, що підтверджується даними спадкової справи №214, померлого [PERSON] , який помер [INFO] . За результатами розгляду поданої [PERSON] заяви останній видані свідоцтва про право на спадщину за законом ВВО 188908 та ВВО 188909. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06.04.2013 Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за №06. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 24.03.2011 та зареєстрований в реєстрі за №25, згідно з яким все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не було і з чого не складалося, а також все те, на що вона буде мати право за законом вона заповіла своєму внукові [PERSON] . [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи за №143/2021, заведеної після смерті останньої. Зокрема, згідно із заявою за №289 від 27.09.2021, яка міститься в матеріалах спадкової справи [PERSON] звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, будучи таким, що прийняв спадщину. Факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] підтверджується довідкою за №329 від 14.07.2021, яка видана виконкомом Монастириської міської ради, відповідно до якої разом із [PERSON] на момент її смерті проживав та був зареєстрованим її внук [PERSON] за результатами чого [PERSON] 27.09.2021 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом за номером НРК810658, НРК810659 та НРК810660. Інших спадкоємців, які б заявляли свої права на спадкове майно, немає. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується наступними доказами: -згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, 20.07.1975 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладений шлюб про що, 20.07.1975 зроблений запис. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища [PERSON] ; -згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] (батько позивача), [INFO] , яке видане Горожанською сільською радою Бучацького району Тернопільської області від 14.04.1966, про що зроблений відповідний запис за №11, батьками останнього зазначені [PERSON] та [PERSON] ; -згідно свідоцтва про народження повторно виданого Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області серії [NUMBER] від 09.02.2017, [PERSON] народився [INFO] , про що 03.09.1992 складений відповідний актовий запис за №12. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] ат [PERSON] . 10.09.2025 приватний нотаріус Чортківського нотаріального округу Тернопільської області Садівський М.А., виніс постанову за №81/02-31 від 10.09.2024, якою відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.с. «Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, внаслідок їх втрати. Згідно копії газети «Свобода» №53 (497) від 18.09.2024 в рубриці «вважати недійсними» міститься оголошення наступного змісту: «загублений сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ТР №0126254, виданий 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] , вважати недійсним». Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року). Системний аналіз положень Розділу VІІ\~«Спадкове право»\~ЦК УРСР\~1963\~року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.\~1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою ст.\~1225\~ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 статті 373\~ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власника земельних\~часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно статті 2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону. Відповідно до вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців [PERSON] у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] має право на земельну частку (пай), яку спадкодавець успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак за життя не оформила прав на неї. Відтак, за [PERSON] , слід визнати право власності на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.с. «Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0126254. На підставі наведеного,

Outcome: approved