Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач за постановою суду визнаний винуватцем в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.04.2023 року о 05 год. 30 хв. на автодорозі «Благовіщенське-Миколаїв» в с. Троїцьке, за участю транспортного засобу ВАЗ 21013, номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортним засобом MAN TGX 26.440, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником транспортного засобу є [PERSON] .. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Оскільки [PERSON] на час вчинення ДТП на свій автомобіль не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а власник автомобіля MAN TGX 26.440, номерний знак [NUMBER] був забезпечений страховим полісом, то МТСБУ прийняло рішення про виплату власнику автомобіля MAN TGX 26.440, [PERSON] страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих в сумі 149\~429,78 грн., яка обчислена згідно звіту №33-23. В зв`язку з цим, просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат та судовий збір. \~ \~ \~ \~Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 17 грудня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача МТСБУ - адвокат Лисенко М.П. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив, заяв на адресу суду не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Спірні відносини виникли з приводу здійснення товариством відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відшкодування винуватцем ДТП в порядку регресу для МТСБУ виплаченої ним страхової суми третій особі. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України\~шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч.1\~ст. 1188 ЦК України\~передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 39.1\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2.\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно із підпунктом «а» пункту 41.1.\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із пунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону Як на підставу звернення до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідач був учасником дорожньо-транспортної пригоди, його цивільно-правова відповідальність не була застрахована, постановою місцевого суду відповідач був визнаний винним у скоєнні ДТП та його вина була повністю доведена, позивач здійснив страхову виплату потерпілому, у зв`язку з чим набув право вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно з абз. 4 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи положення ч.1\~ст. 1188 ЦК України, які вказують на підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за відсутності в матеріалах справи судового рішення, яким відповідач був би притягнутий до відповідальності за скоєння ДТП, його вину в заподіянні шкоди має бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. За правилами ч.1 та ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. \~ \~ \~ \~Позивачем відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України\~належним чином не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення збитків в порядку регресу, не надано безспірних доказів, які б підтверджували його обґрунтування, а саме в матеріалах справи відсутня Постанова Новоодеського районного суду Миколаївської області, яка б підтверджувала вину відповідача [PERSON] , та як наслідок наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та матеріальною шкодою, якої зазнав власник автомобіля марки автомобіля MAN TGX 26.440, номерний знак [NUMBER] . На підставі вище наведеного, з огляду на відсутність належних, достатніх та допустимих доказів позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні. При винесенні рішення, суд керується\~статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За приписами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed