Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

12.08.2024 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.09.2001 року у виконавчому комітеті Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , актовий запис № 13. Від шлюбу у них народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою і проживає окремо. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини і обов`язки. Звертає увагу, що між ними відсутнє нормальне спілкування, порозуміння та взаємоповага, а також втрачено всі фізичні та духовні зв`язки, і тому він стверджує, що збереження сім`ї між сторонами неможливе. З огляду на викладене, просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] , і стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача вимоги [PERSON] підтримав і просив їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач чи її представник в судове засідання не прибули, натомість останній надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд даної справи без його участі. Отже, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження, що долучена до матеріалів справи, згідно якого (свідоцтва) вказаний шлюб зареєстровано 15.09.2001 року у виконавчому комітеті Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 (а.с.3). Від шлюбу у сторін по справі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою (а.с.3). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, зокрема позивач не має наміру підтримувати їх в подальшому, і наміру зберегти сім`ю у нього немає, з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, суд констатує, що наданий судом згідно ухвали від 07.01.2025 року строк для примирення та налагодження подружнього життя два місяці, позитивного результату не дав, оскільки сторона позивача на час розгляду справи підтримує позов і просить його задоволити. За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано стороною відповідача та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Що стосується розподілу судових витрат між сторонами по даній справі, суд зазначає наступне. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача квитанції серії АЕ №0194 від 12.08.2024 року, витрати позивача на правничу допомогу склали 3000 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , із відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ №0194 від 12.08.2024 року (а.с.8). Також, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3149439 від 12.08.2024 року (а.с.2), а всього судових витрат 4211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved