Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

ПрАТ «СК «Граве Україна» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначило, що 25 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та [PERSON] укладено поліс №АР/1224636 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] . Розмір франшизи за полісом 1000,00 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. 25 жовтня 2021 року у м. Дніпро, по вул. Вернадського, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який скоїв наїзд на рекламну конструкцію, що належить ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7». Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року по справі №201/12959/21 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON] . 07 грудня 2021 року до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся представник ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та повідомив, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено рекламну конструкцію, що належить ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7». Відповідно до Звіту №29823 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна рекламної конструкції, вартість матеріального збитку з урахуванням КФЗ склала 30948,00грн. без ПДВ. 16 лютого 2022 до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернувся уповноважений представник ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просив здійснити виплату страхового відшкодування на вказаний рахунок. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 22 липня 2022 року фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт № 10.90058245.2/KOS, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 29948,00 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 0725114077 від 26 липня 2022 року ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування власнику пошкодженого майна в розмірі 29948,00 гривень. Таким чином, фактичні витрати ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», пов`язані з цим страховим випадком складають 29948,00 гривень. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року по справі №201/12958/21 року встановлено, що [PERSON] 25.10.2021 о 18 годині 13 хвилин, за адресою: м. Дніпро, вул. В. Вернадського, біля будинку № 33В, керуючи т/з «Mercedes Benz Actros» д/н [NUMBER] скоїв наїзд на перешкоду у виді рекламної конструкції, після чого залишив місце пригоди до якої він причетний, не повідомив в орган або уповноважений підрозділ поліції, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.1 ст. 18 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, у зв`язку з порушенням Відповідачем Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1 в), з урахуванням того, що Відповідач залишив місце скоєння ДТП, до якої був причетний, відповідач - [PERSON] , зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» грошові в розмірі 29948,00 гривень, які останнє сплатило потерпілій особі. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання даного спору шляхом направлення регресної вимоги № 728-1224636 від 04 вересня 2024 року на адресу відповідача. Однак, відповідач не сплатив суму боргу, жодної відповіді на претензію не надав. Таким чином, ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» не вдалося врегулювати даний спір самостійно. З урахуванням зазначеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 29948 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн, а також судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правової допомоги у розмірі 6000 гривень. Представник позивача у судове засіданні не з`явився, у своїй заяві просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористався. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день винесення рішення сплив. Будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи). Незалежно від явки чи неявки представника відповідача сама особа в судове засідання не з`явилася без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 25 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» та [PERSON] укладено поліс №АР/1224636 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] . Розмір франшизи за полісом 1000,00грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Також судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року у м. Дніпро, по вул. Вернадського, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який скоїв наїзд на рекламну конструкцію, що належить ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7». Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року по справі №201/12959/21 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON] . 07 грудня 2021 року до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою-повідомленням про випадок з транспортним засобом звернувся представник ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та повідомив, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено рекламну конструкцію, що належить ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7». Відповідно до Звіту №29823 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна рекламної конструкції, вартість матеріального збитку з урахуванням КФЗ склала 30948,00грн. без ПДВ. 16 лютого 2022 до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернувся уповноважений представник ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просив здійснити виплату страхового відшкодування на вказаний рахунок. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 22 липня 2022 року фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» було складено страховий акт № 10.90058245.2/KOS, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 29948,00 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 0725114077 від 26 липня 2022 року ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило страхове відшкодування власнику пошкодженого майна в розмірі 29948,00 гривень. Таким чином, фактичні витрати ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», пов`язані з цим страховим випадком складають 29948,00 гривень. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2022 року по справі №201/12958/21 року встановлено, що [PERSON] 25.10.2021 о 18 годині 13 хвилин, за адресою: м. Дніпро, вул. В. Вернадського, біля будинку № 33В, керуючи т/з «Mercedes Benz Actros» д/н [NUMBER] скоїв наїзд на перешкоду у виді рекламної конструкції, після чого залишив місце пригоди до якої він причетний, не повідомив в орган або уповноважений підрозділ поліції, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.1 ст. 18 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1 в), з урахуванням того, що Відповідач залишив місце скоєння ДТП, до якої був причетний, відповідач - [PERSON] , зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» грошові в розмірі 29948,00 гривень, які останнє сплатило потерпілій особі. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА» намагалося здійснити досудове врегулювання даного спору шляхом направлення регресної вимоги № 728-1224636 від 04 вересня 2024 року на адресу відповідача. Однак, відповідач не сплатив суму боргу, жодної відповіді на претензію не надав. Таким чином, ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» не вдалося врегулювати даний спір самостійно. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги ремонтну калькуляцію 164979 від 17.08.2023 р. по визначенню суми страхового відшкодування, нанесеного власнику колісного транспортного засобу. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. ПрАТ «СК «Граве Україна» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило виплату власнику пошкодженого майна розмірі 29948 грн. Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38\~ Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), враховуючи наведене у ПрАТ «СК «Граве Україна» виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 29948 грн. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 29948 грн, перейшло право вимоги, а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «СК «Граве Україна» про стягнення виплаченого страхового відшкодування, а отже ці позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн., суд приходить до наступного. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правової допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також приймаючи до у ваги, що фактичних судових засідань у яких би адвокат приймав участь не було, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення виплаченого страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial