Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 12.03.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області позовна заява, в якій позивач просить: - зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 в справі №710/414/17 з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів та стягувати з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; - зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2021 в справі № 710/600/21 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів та стягувати з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, помісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідачок [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати. Свій позов позивач мотивує тим, що з 27.05.2011 позивач проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . 19.07.2017 шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано. Від шлюбу із [PERSON] в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 у справі №710/414/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 08.07.2017 та з 08.07.2017 не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини [PERSON] , тобто до [INFO] . На виконанні у Шполянському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №2/710/599/2017, виданим 19.08.2017 Шполянським районним судом Черкаської області. Нa мoмeнт прийняття рішeння Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з позивача аліментів [PERSON] утримання сина [PERSON] , він мав лише одну дитину. Згодом, 01.08.2020 позивач [PERSON] , зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] . [INFO] в позивача і відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON] . Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2021 в справі №710/600/21, яке набрало законної сили 20.07.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Отже, позивач сплачує аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку/доходу на утримання сина [PERSON] та у розмірі 1/4 частини заробітку/доходу на утримання доньки [PERSON] , що в загальному становить 3/4 (75%) частини заробітку позивача. Станом на 01.03.2025 заборгованість [PERSON] , по сплаті аліментів на користь [PERSON] становить 449488,56 грн. Починаючи з вересня 2024 року із заробітної плати позивача систематично стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку. Заборгованість в сумі 449488,56 грн. на даний час неможливо погасити оскільки із заробітної плати і так відраховується щомісячно 70% на сплату аліментів на двох дітей. На даний час позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі 3/4 частини його заробітку, а не в розмірі 1/3 частини заробітку, як передбачено СК України. Тому позивач вважає, що суд вправі зменшити розмір аліментів, які ним сплачуються на користь відповідачок, зокрема, із 1/2 частини заробітку до 1/6 частини заробітку на кожну дитину, враховуючи зміни в матеріальному та сімейному стані позивача. 01.04.2025 від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив, в якому вона вказала, що заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або ciмeйного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач в позовній заяві не надав жодних доказів, які підтверджують зміну обставин для зменшення розміру аліментів. У cправі не міститься інформації про доходи позивача. Не можливо порівняти та зробити висновок чи зменшились вони у порівняні з доходами на момент стягнення аліментів. Немає інформації про витрати відповідача, щоб зробити порівняння зміни його фінансового стану. Позивач має нерухоме майно, доходи його збільшились, тому відповідач просить відмовити в задоволені позову. 07.04.2025 позивач надав відповідь на відзив відповідача [PERSON] , сторона позивача не погоджується із наведеними відповідачкою [PERSON] доводами та на їх спростування вважає за необхідне зазначити наступне. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання спільної з позивачем доньки ще в 2021 році, в той час, коли подружжя були сімейні негаразди вони проживали окремо та позивач не надавав коштів на утримання доньки, однак до органів ДВС з метою виконання рішення [PERSON] не зверталася, оскільки після його винесення 15.06.2021, подружжя примирилося. Разом з тим, після мобілізації позивача, із його заробітної плати відраховували аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку на утримання сина, а також на погашення заборгованості, тому коштів на утримання дружини [PERSON] і доньки взагалі не залишалося. шо змусило відповідачку [PERSON] пред`явити виконавчий лист до виконання, адже позивач припинив утримання доньки через брак кошів, які йшли лише на утримання сина. Пояснення відповідачки [PERSON] з приводу покращення матеріального стану позивача, не заслуговують на увагу та не відповідають дійсності, виходячи з наступного. У власності позивач має не п`ять, а чотири земельні ділянки. Припущення відповідачки [PERSON] про отримання позивачем прибутку від земельних ділянок, жодними доказами не підтверджуються. Також відповідачкою не надано жодних письмових доказів того, що саме позивач купив автомобіль Mitsubishi Qutlander, 2006 року випуску, і зареєстрував його на дружину [PERSON] . Сам факт реєстрації на ім`я [PERSON] автомобіля Mitsubishi Qutlander, нe свідчить про будь-які майнові права позивача щодо вказаного транспортного засобу. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що проти задоволення позову заперечує з підстав вказаних у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов визнає повністю. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.03.2025 було відкрито провадження по справі. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 27.05.2011 по 19.07.2017, що підтверджується рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27.06.2017 в справі №710/342/17, яке набрало законної сили 19.07.2017 (а.с. 17-19). Від шлюбу [PERSON] зі [PERSON] в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 08.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.16). Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 02.08.2017 в справі №710/414/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 08.07.2017 та з 08.07.2017 не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.54-56). 01.08.2020 позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 01.08.2020 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.22). [INFO] в позивача і відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 22.12.2020 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» №1601 від 04.03.2025, станом на 01.03.2025 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] становить 6270,31 грн. (а.с.26-30). За даними розрахунку заборгованості по аліментах на користь відповідачки [PERSON] №1639 від 05.03.2025, відрахування аліментів розпочалося з вересня 2024 року, заборгованість на 01.03.2025 становить (а.с.31-33). [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 25.02.2022 по теперішній час, що підтверджується довідкою №12027/ОКП/3 від 21.05.2024, виданої начальником штабу заступником командира військової частини [NUMBER] (а.с.35). Позивач має матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] є пенсіонеркою (а.с.36-40). Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2021 в справі №710/600/21, яке набрало законної сили 20.07.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 14.05.2021 (а.с.57-61). Позивач [PERSON] є власником наступного майна: - земельної ділянки з кадастровим номером 7125710100:02:001:0280, площею 0,1 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка була безоплатно передана позивачу у власність Шполянською міською радою 25 грудня 2014 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31694854 від 25.12.2014, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 25.12.2014, та заявою про передачу земельної ділянки у приватну власність від 20.08.2014 (а.с. 96-98); - земельної ділянки з кадастровим номером 7125784800:03:001:0610, площею 2,000 га, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка була надана позивачу як учаснику бойових дій у власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-4917/14-18-СГ від 04.12.2018, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №158734090 від 06.03.2019 (а.с.99-100); - житлового будинку та земельних ділянок: з кадастровим номером 7125786400:01:001:0349, площею 0,1211 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і з кадастровим номером 7125786400:01:001:0350, площею 0,1583 га, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] придбані за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 21.09.2023 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Білоусом В.П. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку. За правилами статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181\~СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179\~СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Ураховуючи зміст статей 181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~ за\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192\~СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22, від 10.10.2023 у справі № № 682/2454/22, від 08.01.2025 у справі №567/1462/23. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 3 статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено, що Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, граничний розмір аліментів, що підлягає стягненню визначається\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що загальний розмір аліментів, що відраховується на неповнолітніх дітей за кількома виконавчими документами може бути більшим ніж 50% заробітної плати та не може перевищувати 70% доходу. Судом встановлено що у позивача є двоє дітей син [PERSON] від першого шлюбу та донька [PERSON] від другого шлюбу. За рішенням суду від 02.08.2017 з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки доходу на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини доходу. За рішенням від 15.06.2021 з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини доходу, тобто позивач сплачує аліменти на двох дітей сумарно в розмірі доходу, тобто 75%. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову, зазначила про майновий стан, тоді як позивач у позовній заяві зазначив також і зміну сімейного стану в період після стягнення аліментів на сина [PERSON] . Таким чином суд вважає, що у позивача у даній справі, розмір стягуваних аліментів перевищує граничний розмір, а також що у позивача змінився сімейний стан, а саме народження від іншого шлюбу доньки [PERSON] , на утримання якої він сплачує також аліменти відповідно до судового рішення, та вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із позивача аліментів на користь [PERSON] з 1/2 на 1/6 частин та на користь [PERSON] з 1/4 на 1/6, що забезпечить рівні умови для утримання обох дітей. Отже за встановлених обставин, суд вважає, що позивачем доведено наявність обставин, які відповідно до норм СК України, що є підставою для задоволення позову. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки суд задовольняє позов, а відповідач [PERSON] позов визнала, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в розмірі 50 відсотків від половини суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а з відповідача [PERSON] судовий збір підлягає стягненню в розмірі 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову . На підставі викладеного,

Outcome: approved