Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У березні 2024 року Коростишівська окружна прокуратура Житомирської області відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулися до суду з позовом поданого в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» у якій просить суд: -зобов?язати [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] звільнити та повернути Житомирській обласній військовій адміністрацій самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га із земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 в межах, координатах та конфігурації, що відображена у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23- 25; - зобов?язати [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] привести самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,8693 га із земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 у попередній стан шляхом знесення: будівлі №l площею забудови 156 кв.м., будівлі №2 площею забудови 35 кв.м., частини будівлі [ADDRESS] площею забудови 67 кв.м, дерев?яного паркану та демонтажу площадки покритої зернистим сипучим матеріалом, що на ній розташовані та відображені у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 та висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25. В обґрунтування позову вказують, що у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» перебуває земельна ділянка площею 938,7756 га з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов?язаних з ним послуг, яка належить державі в особі Житомирської обласної військової адміністрації. Відповідач [PERSON] є суміжним користувачем до земельної ділянки лісогосподарського призначення у межах від Р до Р. На суміжній до земель лісогосподарського призначення земельній ділянці з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, розташований туристично-оздоровчий комплекс з готелем, який належить [PERSON] . Земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, площею 0,7000 га, попередньо використовувалась [PERSON] на підставі договору оренди від 24.10.2017 року. У подальшому на підставі розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 20.01.2020 №47 та договору купівлі-продажу від 19.03.2020 земельну ділянку з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 відчужено у приватну власність [PERSON] . Разом із тим зазначає, що частину земельної ділянки лісогосподарського призначення яка має загальну площу 938,7756 га з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, яка перебуває у власності держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації, а саме площею 0,8693 га самовільно зайнято суміжним землекористувачем [PERSON] , а також [PERSON] та ФОП [PERSON] , шляхом розміщення будівель та споруд, об?єктів благоустрою та її використання в діяльності готельно-ресторанного комплексу « [INFO] », що підтверджується висновками судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 та судової\~будівельно-технічної\~експертизи від\~06.02.2024 №2047/23-25, отриманими в рамках досудового розслідування кримінального провадження №12023060000000460 від 30.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. Зокрема вказують, що в межах самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,8693 га розташовані: будівля №1 площею забудови 156 кв. м.; будівля №2 площею забудови 35 кв. м.; частина будівлі №5 загальною площею забудови 1504 кв. м.; будівля з навісом №9 площею забудови 110 кв. м.; будівля №10 площею забудови 67 кв. м.; будівля №11 площею забудови 67 кв. м.; будівля №12 площею забудови 67 кв. м; дерев?яний паркан; територія покрита зернистим сипучим матеріалом. При цьому, частина об?єктів (будівлі № № 2, 5, 9, 10, 11, 12) розташовані в межах прибережної захисної смуги водного об?єкта. Водночас, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 61 Земельного кодексу України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 у користування відповідачів не надавалась та з огляду на її цільове призначення не може використовуватись для забудови. Тому об?єкти, які розміщені на самовільно зайнятій частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 є самочинним будівництвом. 28.07.2023 року Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» у користуванні яких перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 проведено контрольний захід, під час якого встановлено факт можливого самовільного зайняття земельної ділянки та її безпідставне використання, шляхом забудови. Також у рамках кримінального провадження здійснено огляд веб-сайту готельно-ресторанного комплексу «Чарівне озеро» та соціальних мереж комплексу на якому розміщена інформація щодо інтер?єру, об?єктів нерухомості, асортименту та вартості послуг. Через мережу вказаних інтернет ресурсів ФОП [PERSON] здійснює показ готельно-ресторанного комплексу (збудовані об?єкти нерухомості, види відпочинку, територію тощо), що на думку позивача підтверджує факт самовільного зайняття спірних земель з метою їх використання у діяльності комплексу відпочинку. Самовільне зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 та її забудови [PERSON] , ФОП [PERSON] та [PERSON] , підтверджується протоколами допиту свідків у межах досудового розслідування кримінального провадження №12023060000000460. У зв`язку з чим вважають про наявні порушення інтересів держави під час самовільного використання земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності, яка розташована в межах Коростишівської територіальної громади Житомирського району, Житомирської області, тому в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернулися з даним позовом до суду. Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області(а.с.121 т.2) надіслали до суду письмові пояснення у яких зазначили, що у ході здійснених замірів земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] за кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 було визначено контури та їх площі частини земельної ділянки на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій. За результатом таких замірів земельної ділянки за кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 та відповідно до відомостей ДЗК встановлено накладання на земельну ділянку лісогосподарського призначення за кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 площею 0,8693 га. Земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, чи її частина у користування відповідачів не передавалася. Порушення інтересів держави полягають у самовільному зайнятті земельної ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності площею 0,8693 га та її забудови об?єктами самочинного будівництва, в тому числі в межах прибережної захисної смуги відповідачами, що порушує право власності на землю Житомирської обласної військової адміністрації. У відзиві [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Кока В.А. (а.с. 140 т. 2), заперечують щодо задоволення позову. В обґрунтування заперечень представник вказує, що відповідач [PERSON] була суб`єктом господарської діяльності, а спірні правовідносини пов`язані зі здійсненням відповідачкою підприємницької діяльності. Після придбання майна для подальшого його користування [PERSON] зареєструвалася суб`єктом підприємницької діяльності та відкрила відповідний КВЕД 55.10. «Діяльність готелей». Відповідач [PERSON] також був фізичною особою-підприємцем та припинив свою діяльність після його утримання в установі відбування покарань. Відповідач [PERSON] на даний час є фізичною-особою підприємцем, тому вважає, що вказаний спір належить до господарської юрисдикції. Вважає,\~що прокурором\~не підтверджено\~підстави для\~представництва відповідно\~до вимог\~ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру»,\~оскільки \~не доведено\~бездіяльність позивачів\~ Житомирської\~обласної військової\~адміністрації,\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Житомирській області\~так як,\~оргарнами прокуратури\~ не надано розумний час позивачам для вжиття заходів реагування на визначені ним порушенням інтересів. Також вказує,що цивільно-правова відповідальність настає у випадку заподіяння власнику (користувачу) землі шкоди, а також у разі порушення прав власника землі шляхом їх поновлення. У такому разі діє ч.1 ст. 212 ЗК України, а саме: самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Самовільне будівництво визначено статтею 376 ЦК України, з урахуванням статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо порядку знесення самочинно збудованих об`єктів, що передбачає видачу компетентним органом припису. Зазначає, що, прокурор не надав належні докази, що підтверджують викладені ним у позові фактичні обставини. Вказує, що висновки експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №2029/2030/2302-2311/23-25 від 08.12.2023 та за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25, що проведені у кримінальному провадженні на підставі доказів, що у цій справі не надаються. Дані висновки експертів не підтверджують самовільне зайняття земельної ділянки, чи самовільне будівництво, вони не є рішеннями суду, а лише засвідчують про наявність будівель на земельній ділянці лісгоспу, межі якої встановлені у 2022 році, тобто після зведення будівель. За змістом висновків із семи будівель, лише дві є капітальними, з них одна на 3-5% частково на іншій земельній ділянці. Решта будівель є тимчасовими спорудами. Інші докази: витяги з ДРРП на землі й майно лісгоспу та відповідача [PERSON] , договори оренди землі, купівлі-продажу землі, а також розпорядження про її оцінку, техдокументація із землеустрою, жодним чином не доводять факт самовільного захоплення землі та самовільного будівництва. Надані копії протоколів допитів свідків із кримінального провадження, підтверджують про певні дії [PERSON] з встановлення тимчасових споруд та будівель, не зазначаючи на якій саме земельній ділянці. При цьому, жодним чином не підтверджують той факт, за чиєю вказівкою чи з власної ініціативи діяв відповідач [PERSON] , чи мав він умисел на самовільне захоплення землі. Вважає, що втручання у право відповідача на мирне володіння майном є не виправданим, воно здійснюється не з метою задоволення суспільного інтересу. Зазначає, що тимчасові споруди, такі як альтанки, будинки відпочинку тощо, як і паркан, площадку «покриту зернистим сипучим матеріалом» встановлювали (облаштовували) попередні власники. Відповідач [PERSON] лише частково окремі тимчасові об?єкти реконструювала, оскільки вони перебували в аварійному стані. При цьому, вказані об?єкти входили в оздоровчий комплекс, що спочатку був проданий лісгоспом МПП «Сейко», а потім останніми [PERSON] . А згідно діючого на той час законодавства, тимчасові споруди не реєструвались і були приналежними речами основного об?єкту. Окрім цього, водойма була і є місцем відпочинку місцевого населення. Відповідно, облаштування об?єктів благоустрою на лісовій ділянці, а саме: смітники, доріжки тощо, не засвідчує про самовільне захоплення землі, а лиш сприяло збереженню довкілля від його засмічення тощо. Відповідно відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем вказаного майна. Вказує, що лише у 2020 році [PERSON] замовила технічну документацію із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 та і під час розроблення такої документації встановлено, що окремі об`єкти майнового комплексу дровник (будівля №1), альтанка (будівля №9), дерев`яні будинки для відпочинку (будівлі 10-12) перебували за межами ділянки [PERSON] , тобто до 2020 року. У 2021 році з метою урегулюванням вказаного земельного питання [PERSON] зверталися до ДП «Коростишівський лісгосп». 22.06.2021 року із відповідними заявами до «ДП «Коростишівське ЛГ» також зверталися [PERSON] та [PERSON] , але через реорганізацію лісгоспу та початок війни вказане питання не вирішилося. Вважає,\~що у\~позові відсутні\~будь-які\~докази того,\~що будівлі\~та споруди\~порушують режим\~встановленої ним\~прибережної смуги.\~Вважає,\~що вимога\~знести споруди\~та будівлі,\~що законно\~збудовані,\~які не\~порушують режим\~прибережних захисних\~смуг,\~не перешкоджають\~веденню лісового\~господарства,\~є безпідставною\~та необґрунтованою. У відповіді на відзив (а.с 68 т. 3) Коростишівська окружна прокуратура заперечила, щодо доводів позивача викладених у відзиві, вказує, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки [PERSON] та [PERSON] не є суб`єктами підприємницької діяльності, а фізичною особою-підприємцем є лише відповідач [PERSON] . Також зазначають, що в обгрунтування доводів викладених у відзиві [PERSON] про те, що об`єкти, які розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці лісогосподарського призначення входили до майна, що придбано у МПП «Сейко» та останні не розташовані у прибережній смузі, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що спірні об`єкти будівництва існували на момент придбання майна відповідачем [PERSON] у МПМ «Сейко», а також те, що вони не розташовані в прибережній захисній смузі. Не надано доказів законності використання та забудови земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 0,8693 га. Щодо доводів про те, що знесення частини будівлі загальною площею 1504 кв.м. призведе до її руйнації, вказують, що відповідачі усвідомлювали та не могли не знати про те, що будівництво здійснюється на земельній ділянці яка не перебуває у їх користування, тому повинні були проявити розумну обачність і врахувати такі ризики. У письмових поясненнях ФОП [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Сіра А.В. (а.с. 74 т. 4) заперечує щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю. ФОП [PERSON] не вчиняла жодних дій направлених на самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки остання не є ні користувачем спірної земельної ділянки, ні її суміжним землекористувачем та не володіє на праві власності жодними об`єктами, спорудами та будівлями, які б знаходилися на спірній земельній ділянці. Рекламування готельного комплексу та звернення із заявами щодо отримання у користування земельної ділянки не є порушенням прав ні держави, ні позивача по справі та не може трактуватися як самовільне зайняття земельної ділянки. Вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення ФОП [PERSON] порушення пов`язаного із самовільним захопленням частини земельної ділянки кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, а саме площею 0,8693 га та її використанням у своїй господарській діяльності. Також зазаначає, що знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайньою мірою впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень та неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Зокрема вказує, що у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 № 2047/23-25 не зазначено площі частини незавершеного будівництвом капітальної будівлі (будівля [ADDRESS] ), яка має бути знесена, а лише вказано, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 знаходиться частина вказаної незавершеної будівництвом будівлі. Експертами не досліджувалося питання щодо можливості перебудови будівлі № 5 та не надавався висновок з вказаного питання. Тому без надання доказів технічної можливості демонтажу частини будівлі [ADDRESS] без пошкодження конструкції споруди в цілому, а також за умов невизначеності, яку саме частин слід знести, її розмір та конфігурацію, вимоги про знесення є передчасними. Представник позивачів прокурор Дейнека О.С. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити обгрунтувавши викладеним у позові доводами. Зазначила, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, а саме її частина площею 0,8693 га, у користування відповідачів не передавалася. Об`єкти які розміщені на самовільно зайнятій земельній ділянці є самочинним будівництвом. Наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт самовільного зайняття відповідачами [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] частини земельної ділянки та здійснення забудов без відповідних дозволів. Вказане свідчить про порушення вимог земельного законодавства та кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки. Усунення вказаних порушень полягає у приведенні частини земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, лісогосподарського призначення у попередній її стан шляхом знесення розташованих на них будівель та споруд. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кока В.А. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову обґрунтувавши викладеними у відзиві доводами. Вказує на порушення юрисдикції розгляду спору, вважає, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Також зазначила, що в матеріалах справи наявний неналежний висновок експертизи. Першочергові документи на підставі яких здійснювалася експертиза експерту надані не були. Також судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про призначення судової земельної-технічної експертизи. Позивачем не надано доказів того, що конкретно самовільно побудували відповідачі [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] і що кожен із них має знести відповідно до позовних вимог. Вважає, що надані позивачем докази є неналежними та не доводять викладені у ній обставини щодо самовільного зайняття землі чи будівництва. Надані копії протоколів допитів свідків із кримінального провадження, підтверджують про певні дії [PERSON] з встановлення тимчасових споруд та будівель, не зазначаючи на якій саме земельній ділянці. При цьому, жодним чином не підтверджують той факт, за чиєю вказівкою чи з власної ініціативи діяв [PERSON] , чи мав він умисел на самовільне захоплення землі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, які вважає безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача ФОП [PERSON] адвокат Сіра А.В. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову обґрунтувавши викладеними у письмових поясненнях доводами. Вважає, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства оскільки має враховуватися не тільки суб`єктний критерій, але і спірні відносини. Всі відповідачі мали статус суб`єктів господарської діяльності. Спірні відносини виникли щодо об`єктів нерухомого майна в яких здійснювалася господарська діяльність. У позові не обґрунтованому межі відповідальності кожного із відповідачів. Відповідач ФОП [PERSON] не є належним відповідачем у справі, остання не є власником чи користувачем земельної ділянки і не здійснювала будівництво спірних об`єктів нерухомості. Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Якименко М.М. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Вказав, що Державним спеціалізованим господарськким підприємством «Ліси України» не надавалолся у користування відповідачів земельна ділянка лісогосподарського призначення. У подальшому у судове засідання не з`явився про дату, час, та місце розгляду повідомлений належним чином Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він займається будівництвом (бригадир). Познайомився з [PERSON] у 2014 році, коли він просив його збудувати будинок для своєї матері. У подальшому у 2015 році [PERSON] запросив його для здійснення будівництва та реставрації будинків на території комплексу « [INFO] », що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Такі будівельні роботи він виконував у період 2015-2016 років (25.10.2015 року здійснював розбивку фундаменту готелю). Фактично займався тим, що здійснював залучення будівельних бригад для виконання робіт. Здійснював реконструкцію будівлі №6 (готель), а також проводив ремонтні роботи у будівлі №7(ресторан) зокрема утеплення стін, реконструкцію даху. Залучені ним ремонті бригади здійснювали певні підготовчі роботи з підведення комунікацій для будівлі №9. Каркас цієї будівлі будувала інша бригада. Вказівки щодо будівництва та виконання робіт йому надавав відповідач [PERSON] .. Також на той час у питаннях щодо оздоблення, електрики, контактував з віповідачем [PERSON] (на той час до укладення шлюбу могла мата інше прізвище), яка пропонувала певні правки у ремонті. На час виконання робіт у 2015-2016 роках будівлі №1 ще не було, хто займався будівництвом будівель №1,2, йому невідомо. Щодо дерев`яних будинків [ADDRESS] вказав, то він не займався їх будівництвом. Коли будинки [ADDRESS] були побудовані йому невідомо, можливо іншою будівельною бригадою будівельників з м. Романова приблизно у 2018-2019 році. Однак у 2015-2016 роках коли він проводив роботи таких будівель ще не було збудовано. Лише у 2021-2022 році за проханням [PERSON] він переробив підлогу у даних будівлях № 10,11,12, тобто здійснив косметичний ремонт. Також вказав, що для будівництва будівлі [ADDRESS] були залучені різни бригади. Роботи по будівництву почалися десь у 2021 році. Його було залучено для проведення робіт вже у 2022 році, коли був готовий перший поверх будівлі №5. Питання щодо будівельних робіт узгоджував з [PERSON] .. [PERSON] брала участь у плануванні та обговоренні конфігурації та розміщення рецепції, кухні, барної стійки у будівлі №5, її подальше оздоблення, зокрема надавала вказівки щодо розміщення стін другого поверху будинку [ADDRESS] . Майданчик поблизу даної будівлі, який засипаний щебенем був необхідний для заїзду техніки та необхідних будівельних матеріалів. Вказівки щодо його облаштування надавав [PERSON] .. Письмових договорів з [PERSON] щодо виконання будь-яких робіт він не укладав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2015 році був залучений у будівельну бригаду виконроба [PERSON] для виконання робіт з облаштування плитки на території комплексу « [INFO] » (« [INFO] »), що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Йому невідомо хто був замовником щодо виконання робіт по будівлі №5. Всі вказівки щодо будівельних робіт (плитки) надавав йому виконроб [PERSON] .. Також проводив невелику реставрацію у ресторані (будівля №7). Вказівки надавав виконроб [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був залучений у будівельну бригаду виконроба [PERSON] для виконання робіт на території комплексу « [INFO] » (« [INFO] »), що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, а саме виконував сантехнічні роботи. Прокладав труби тільки в будівлі №6. Всі вказівки щодо будівельних робіт надавав йому виконроб [PERSON] .. Рік залучення до таких робіт він не пам`ятає. Спілкування щодо узгодження робіт та оплати узгоджував [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що десь у 2015- 2016 році виконував роботи сантехніки у старому готелі на території комплексу « [INFO] » (« [INFO] »), що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, а саме виконував роботи по каналізації та водопроводу будинку [ADDRESS] . На виконання робіт його залучив [PERSON] .. Коли виконував роботи, то не бачив відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Приймання робіт та розрахунок проводив [PERSON] .. В подальшому для здійснення ремонту змішувача на умивальник та душу його викликала відповідач [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що починаючи з 2014 року до 2016 року працювала посудомийкою та прибиральницею в комплексі, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, починаючи ще коли комплекс мав назву « [PERSON] у Гриба» та належав попередньому власнику. У 2015 році їх(працівників) зібрали та повідомили, що змінився власник яким стала відповідач [PERSON] . Реконструкція будівлі готелю та ресторану розпочалася десь у 2015 можливо у 2014 році. На той час на території комплексу вже був готель, при в`їзді на територію комплексу був дровник (однак не пам`ятає чи це будиночок [ADDRESS] , [ADDRESS] чи 3 на карті схемі), також були будиночки для рибаків та пірс для ловлі риби та альтанки. Коли змінився власник, то проводилися реконструкції будівель, які знаходилися у лісі. У той час реконструкцію готелю та ресторану проводив [PERSON] .. Щодо будиночків [ADDRESS] то раніше там були альтанки, хто здійснював їх будівництво їй невідомо. Раніше на місці будівлі [ADDRESS] був одноповерховий будиночок, який повинні були зносити. Щодо будівлі №9 точно не пам`ятає чи була збудована така будівля, також не пам`ятає чи був влаштований майданчик поблизу №5 раніше за колишнього власника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює адміністратором в комплексі « [INFO] », що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. В комплексі працює з 2016-2017 році, на роботу її прийняла відповідач [PERSON] . Зазначає, що періодично звільнялася та знову поверталася на роботу на посаду адміністратора ресторану. Коли розпочала працювати на території комплексу « [INFO] », вже були збудовані дровник, готель, будиночок, ресторан, а біля ресторану - альтанки. Також біля ресторану було озеро, далі причал для ловлі риби та далі в ліс альтанки. Також був зелений будиночок, що напроти ресторану та поряд був дровник. Реконструкцію причалу та альтанок(біля лісу) розпочав ще попередній власник пан [PERSON] («Садиба у Гриба»), про це їй відомо з чужих слів. У подальшому реконструкція будиночків та альтанок продовжилася і за час її роботи, але хто керував таким роботами їй невідомо. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не давали будь-кому вказівок щодо будівництва. Роботи проводили бригади будівельників, особи яких їй невідомі. Щодо замовника нічого не може повідомити. Частину певних робіт вже завершили до 2018 року. Також вказала, що коли вона вдруге поверталася на роботу(дату точно не пам`ятає) то зелений будинок(№5) був знесений та на цьому місці була вже зведена будівля, що мала частину поверхів. Роботи виконували бригади будівельників, які їй невідомі. Перед цим з лісгоспу приходили певні особи робити заміри поблизу будинку [ADDRESS] , разом з ними був [PERSON] .. Вона не бачила, щоб відповідачі [PERSON] та [PERSON] надавали якісь вказівки. Експерт [PERSON] , у судовому засіданні щодо висновку судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 пояснив, що 07.11.2023 року проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером №1822510100:17:000:0004 та було встановлені межі фактичного користування земельної ділянки. При складанні висновку користувався наданими матеріалами для проведення експертизи, зокрема надані 07.12.2023 року схеми фактичного розташування будівель і споруд, а також водних об`єктів, про що зазначено у висновку експертизи. Весь перелік використаних матеріалів міститься у висновку. Зокрема копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) знаходилася на оптичному диску типу «CD-R», який міститься у переліку використаних матеріалів, про що вказано у висновку(аркуш 5 висновку). При виконанні експертизи використовував чинні нормативні акти, які зазначені у висновку експертизи. Якщо у переліку і містився інший нормативний акт, який втратив чинність, то при формуванні висновку експертизи він не використовувався та не вплинув на суть і зміст висновку експерта. Дані щодо фактичних розмірів будівлі отримав за результатом проведеної 07.11.2023 року зйомки та такі площі можна визначити за допомогою відповідного технічного забезпечення. Використовував надані йому вихідні дані, яких було достатньо для проведення експертизи. Викладені у експертизі висновки підтверджує повністю. Суд, заслухавши учасників справи та допитаних свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 19.03.2020 року між Житомирською обласною військовою адміністрацією та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Н.О. за реєстровим №3948, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав та наявним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.03.2020 року. (а.с. 38, 51 т.1). [PERSON] є власником туристично-оздоровчого комплексу (кафе), що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, на підставі договору купівлі-продажу, туристично-оздоровчого комплексу від 20.10.2015 року №830, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав від 05.12.2023 року(а.с 28-29 т.1). За інформацією з Державного реєстру загальна площа туристично-оздоровчого комплексу становить 406, 1 кв. м.. До кафе належать: гостьові будиночки літ «Д», «Е», «Ж», альтанка літ. «З», вбиральня літ. «У», навіс літ. «Н». Також згідно договору оренди земельної ділянки від 24.10.2017 року укладеного між державою Україна в особі Житомирської обласної адміністрації та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Демецькою С.Л. за реєстровим №352, земельна ділянка з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, площею 0,7 га, для рекреаційного призначення передавалася [PERSON] у оренду на умовах строкового платного користування(до 16.02.2026 року). Зазначено, що на земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу туристично-оздоровчого комплексу з готелем від 20.10.2015 року №830(а.с. 45 т.1.) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 07.03.2024 року (а.с. 57 т.1) земельна ділянка площею 938,7756 га з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 належить до державної форми власності. Власником зазначено Житомирську обласну державну адміністрацію. Правокористувачем земельної ділянки є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про що наявні відповідні записи. Відповідно до змісту акту погодження меж земельної ділянки №8 з суміжними власниками та землекористувачами від 25.01.2022 року (а.с. 63 т.1) що є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що перебувають у постійному користуванні ДП «Коростишівське лісове господарство» площею 3621,6093 га для ведення лісового господарства і пов?язаних з ним послуг на території Коростишівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області та на підставі якої сформовано земельну ділянку площею 938,7756 га з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, суміжним користувачем земельної ділянки лісогосподарського призначення у межах від Р до Р є [PERSON] , як власник земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 (а.с. 66-99 т.1.) виконаного експертом [PERSON] у рамках кримінального провадження №12023060000000460 вбачається, що фактична межа земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро не відповідає межі цієї ділянки кадастровий номер 1822510100:17:000:0004 визначеної згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] . На малюнках 2, 3, 4 межі земельної ділянки кадастровий номер 1822510100:17:000:0004 позначені синього кольору, а межі земельної ділянки фактичного місцерозташування досліджуваної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро - лініями червоного кольору. У фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,8693 га (контур [NUMBER] площею 0,2052 га, контур [NUMBER] площею 0,6090 га, контур [NUMBER] площею 0,0551 га), яка виходять за межі земельної ділянки за кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 та згідно наданих на дослідження правовстановлюючих документів не перебуває в її власності (малюнок 4 висновку) (а.с. 98-99 т. 1). Також у висновку наведено схематичне місцерозташування будівель та споруд на земельній ділянці, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Так у межах фактичного користування досліджуваної земельної ділянки знаходяться такі будівлі та споруди: будівля №1 площею забудови 156 кв. м., будівля №2 площею забудови 35 кв. м., будівля №З площею забудови 11 кв. м., будівля №4 площею забудови 118 кв. м., будівля№5 площею забудови 1504 кв. м., будівля №6 площею забудови 328 кв. м., будівля з навісом №7 площею забудови 491 кв. м., будівля №8 площею забудови 12 кв. м., будівля з навісом №9 площею забудови 110 кв. м., будівля №10 площею забудови 67 кв. м., будівля №11 площею забудови 67 кв. м., будівля №12 площею забудови 67 кв. м., навіс площею забудови 53 кв. м., та 7 (сім) альтанок загальною площею забудови 88 кв. м. (в тому числі альтанка №1 площею забудови 6 кв. м., альтанка №2 площею забудови 32 кв. м., альтанка №3 площею забудови 5 кв. м., альтанка №4 площею забудови 8 кв. м., альтанка №5 площею забудови 8 кв. м., альтанка №6 площею забудови 14 кв. м., альтанка №7 площею забудови 15 кв. м.) Загальна площа забудови становить 3107 кв. м. Разом із тим відповідно в межах ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004 знаходяться будівлі та споруди: будівля №3 площею забудови 11 кв. м., будівля №4 площею забудови 118 кв. м., та частково будівля №5 площею забудови 1357 кв. м., будівля №6 площею забудови 328 кв. м., будівля з навісом №7 площею забудови 491 кв. м., будівля №8 площею забудови 12 кв. м., навіс площею забудови 53 кв. м., та 7 (сім) альтанок загальною площею забудови 88 кв. м. (в тому числі альтанка №l площею забудови 6 кв. м., альтанка №2 площею забудови 32 кв. м., альтанка №3 площею забудови 5 кв. м., альтанка №4 площею забудови 8 кв. м., альтанка№ площею забудови 8 кв. м., альтанка №6 площею забудови 14 кв. м., альтанка №7 площею забудови 15 кв. м.) Загальна площа забудови становить 2458 кв.м. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2024 №2047/23-25 виконаного експертом [PERSON] у рамках кримінального провадження №12023060000000460 вбачається, що об?єкти, які розміщені на земельних ділянках площами 0,2052 га, 1,6090 га та 0,0551 га за адресою: [ADDRESS] , окрім дерев?яного навісу для зберігання дров та площадки з сипучих матеріалів, мають ознаки об?єктів нерухомого майна та не можуть бути переміщені без їх знецінення та зміни їх призначення. Можуть використовуватись для постійного або тимчасового перебування людей із захистом від несприятливих атмосферних умов. За результатами натурного обстеження встановлено лише факт підключення окремих об?єктів до електропостачання, а також визначено, що підключення до електричних мереж не було здійснено самовільним чином. Вказано, що встановити чи являються об?єкти, які розміщені на земельних ділянках площами 0,2052 га, 0,6090 га та 0,0551 га за адресою: [ADDRESS] , об?єктами самовільного (самочинного) будівництва, в межах наданої на дослідження інформації, не вбачається за можливе. Разом з тим вказано, що за відсутності дозвільних документів на будівництво, розміщені на земельних ділянках об?єкти набувають ознак самовільного (самочинного) будівництва. (а.с. 102 т.1). За змістом заяви від 17 червня 2020 року складеної [PERSON] ,яка адресована директору ДП «Коростишівький лісгосп» Ейсмонту В.С. вбачається, що [PERSON] просила погодити надання у довгострокове тимчасове користування строком на 49 років, лісову ділянку орієнтовною площею 13,6 га у кварталі 24,27 Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське лісове господарство» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. За змістом заяви [PERSON] від 22 червня 2021 року та заяви [PERSON] від 27.06.2021 року, які адресовані директору ДП «Коростишівький лісгосп» Ейсмонту В.С., вбачається що [PERSON] та [PERSON] просили погодити надання в довгострокове тимчасове користування строком на 49 років без вилучення у постійного користувача лісової ділянки орієнтовною площею 3,7 га у кварталі 24 виділ 4 площа 1,1 га, виділ 15 площа 0,7 га, виділ 16 площа 0,1 га, виділ 23 площа 1,2 га, виділ 24 площа 0,6 га Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське ЛГ» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. Отримання у користування вказаної лісової ділянки обумовлене придбанням у власність бази відпочинку та земельної ділянки площею 0,7 га, що входять до складу лісової ділянки, яку мають на меті отримати у тимчасове користування. До вказаних заяв долучалися копії викопіювань бажаного місця розташування лісової ділянки.(а.с 147, 159, 166 т.1) 28 липня 2023 року ДП «Ліси України» здійснено контрольний захід за результатом якого складено відповідний акт за змістом якого, працівниками Департаменту безпеки ДП «Ліси України» встановлено факт можливого самовільного зайняття стороннім суб`єктом господарювання земельної ділянки та її безпідставне використання шляхом забудови. А саме вказано, що виявлено будівлі та інші об?єкти нерухомого майна, які використовуються власником ділянки [PERSON] , знаходяться за межами ділянки на території Коростишівського лісництва, а саме 24 кварталу, 15,16 та 21 виділу. Відомості, щодо надання у довгострокове тимчасове користування без вилучення у постійного користувача лісової ділянки відсутні. Крім того,\~на даній\~земельній ділянці\~зареєстроване обмеження\~у використанні\~земельної ділянки,\~а саме:\~прибережна захисна\~смуга вздовж\~річок,\~навколо водойм\~та на\~островах,\~що суперечить\~частині 4\~статті 59\~Земельного кодексу\~України.\~Вказано,\~що \~власник земельної ділянки самовільно користується територією Коростишівського лісництва, а саме 24 квартал, 15, 16 та 21 виділ. Зі змісту витягу із рішення виконавчого комітету Коросстишівської міської ради від 20.11.2013 №278 вбачається, що МПП «Сейко» надано дозвіл для реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. (т. 2 ас. 165). На замовлення відповідача [PERSON] у 2016 році ПП «Андвол» розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається у оренду [PERSON] загальною площею 0,7 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Зі змісту відповіді директора філії «Коростишівське лісове господарство» від 11.03.2024 року №167вбачається, що земельна ділянка під водним об?єктом, що поблизу ТОК «Чарівне озеро» за адресою: [ADDRESS] , 2-те озеро знаходиться у постійному користуванні філії «Коростишівське лісове господарство» ДП «Ліси України», як правонаступника ДП «Коростишівське ЛГ» з 1936 року, квартал 24, виділ 22, площа 6,6 га Коростишівського лісництва. (а.с 195 т.2.) У 2013 році ПП «Здобуток ІІ» на замовлення МПМ «Сейко» розробило робочий проєкт реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс з будівництвом готелю, за адресою: [ADDRESS] , 2-те озеро. Зі змісту якого вбачається про існування будівлі кафе (поз. 2 по ГП), гостьового будиночка (поз.3 по ГП) (а.с.216 т.3). Таким проєктом передбачалася реконструкція існуючих будівель та запроєктовано будівництво нової будівлі готелю на 7 двомісних номерів. Відповідно до виписки з ЄДР від 26.02.2024 (а.с. 248 т.2 ) вбачається, що [PERSON] перебувала фізичною особою-підприємцем з 11.10.2018 року до 29.05.2020 року. На замовлення [PERSON] у 2020 році ПП «Житомирський науково-дослідний та проєктний інститут» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,70 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення кадастровий номер 1822510100:17:000:0004. Частиною 2 ст. 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до 3 частини 1\~статті 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ст.\~ 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» \~представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 наведено правовий висновок, за змістом якого відповідно до частини третьої\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 26 лютого 2024 року Коростишівською окружною прокуратурою в порядку\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~ повідомлено Житомирську обласну військову адміністрацію та Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про встановлені порушення вимог закону та інтересів держави під час самовільного використання земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності та вказано про необхідність вжиття заходів реагування для їх захисту шляхом пред`явлення відповідного позову (а.с. 246 т.1). 06 березня 2024 року заступником начальника Житомирської ОВА В. Градівським надано відповідь з якою вбачається, що у адміністрації відсутні докази щодо порушення вимог земельного законодавства. Житомирська ОВА не заперечує щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави. 27 лютого 2024 року в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області О.Файдовим надана відповідь з якою вбачається, що в управління відсутні кошти для сплати судового збору. Управління не заперечує щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави. Відповідно до статті 57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Враховуючи зазначене Житомирська обласна військова адміністарація наділена правами щодо здійснення контролю за землями лісогосподарського призначення, які є державною власністю, незалежно від передання їх у постійне користування третій особі ДП «Ліси України». Землі лісогосподарського призначення є об`єктами права державної власності та мають перебувати під посиленою охороною для збереження безпечного довкілля, непогіршення екологічної ситуації, тому саме держава в особі її органів заінтересована в забезпеченні дотримання порядку їх використання та запобігання самовільного зайняття земельних ділянок. Таким чином органами прокуратури було виконано вимоги законодавства щодо обґрунтованості звернення до суду із вказаним позовом в інтересах держави та повідомлено про це відповідних суб`єктів владних повноважень із дотриманням вимог\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно із положеннями статей\~91,\~96 Земельного кодексу України\~власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Статтею 84 Земельного кодексу України\~встановлено,\~щоу державній\~власності перебувають\~усі землі\~України,\~крім земель\~комунальної та\~приватної власності.\~Право державної\~власності на\~землю набувається\~і реалізується\~державою через\~органи виконавчої\~влади відповідно\~до повноважень,\~визначених цим\~Кодексом.\~До земель\~державної власності,\~які не\~можуть передаватись\~у приватну\~власність,\~належать зокрема землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Частиною 3\~статті 152 Земельного кодексу України\~визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Зі змісту пункту «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України\~вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до частин 1,2\~статті 212 Земельного кодексу України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Частинами 1, 4,\~статті 376\~ЦК України визначено, що \~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. \~Звертаючись до суду з цим позовом,\~Коростишівська окружна прокуратура зазначає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , фізична особа-підприємиця [PERSON] самовільно користуються частиною земельною ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га, лісогосподарського призначення, що перебуває у державній власності. Відповідач [PERSON] є суміжним користувачем та має у власності земельну ділянку з кадастровим номером №1822510100:17:000:0004. Така земельна ділянка разом із побудованим на ній будівлями використовується відповідачами [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] для організації діяльності готельно-ресторанного комплексу « [INFO] ». При цьому частина земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га, лісогосподарського призначення, самовільно зайнята відповідачами та забудована об`єктами нерухомості без відповідних дозвільних документів за відсутності будь-якого погодження із власником земельної ділянки. При цьому частина будівель, які побудовані на самовільно зайнятій відповідачами земельні ділянці перебувають в межах прибережної захисної смуги. Згідно з частинами п`ятою та шостою\~статті 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Так, матеріалами справи підтверджується, що з 2015 року [PERSON] стала власником туристично-оздоровчого комплексу, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, що розташовується на території на земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004. У зв`язку з набуттям права власності на вказаний вище оздоровчий комплекс земельна ділянка у 2017 році передана спочатку на правах оренди у строкове користування відповідачці [PERSON] для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення на території туристично-оздоровчого комплексу « [INFO] » та у подальшому на підставі договору купівлі продажу від 12.03.2020 року така земельна ділянка набута у власність останньої. У висновку\~експерта за\~результатами проведення судової\~будівельно-технічної\~експертизи від\~06.02.2024 №2047/23-25 [PERSON] зазначено, що за результатами натурного обстеження та висновків земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 встановлено, що на частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013, (лісогосподарського призначення, що перебуває у власності Житомирської ОВА), а саме на її частині площею 0,2052 га розташовані наступні будівлі і споруди: площадка вкрита сипучим матеріалом; частина незавершеної будівництвом капітальної будівлі (будівля №5). На частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 площею 0,0551 га розташована: частина незавершеної будівництвом капітальної будівлі (будівля №5). На частині земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0013 площею 0,6090 га розташовані: дерев?яний навіс-дровник площею забудови 156 кв.м (будівля №1); одноповерхова капітальна будівля площею забудови 35кв.м. (будівля №2); дерев?яна будівля з навісом площею забудови 110 кв.м. (будівля № 9); три двоповерхові дерев?яні будиночки з колод площею забудови 67 кв.м. кожна (будівлі №10,11,12). Досліжуючи питання самовільного зайняття земельної ділянки відповідачами суд також враховує, що змістом висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 земельна ділянка кадастровий номер 1822510100:17:000:0004 за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро знаходиться в оточенні земельних ділянок зі складом угідь 005.01 - земельні лісові ділянки, вкриті лісовою рослинністю та 006.04 ставки. При цьому в результаті обстеження на місцевості земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, встановлено, що вона частково огороджена парканами і на території ділянки побудовані будівлі різної архітектурної конструкції, які використовуються для організації відпочинку (гостьові будинки, альтанки) та будується об`єкт нерухомого майна, а саме будівля [ADDRESS] площею забудови 1504 кв.м. Так за результатом топографо-геодезичних робіт складено відповідну схему фактичного розміщення земельної ділянки (а.с. 83 т.1), який міститься у висновку експертизи, де зазначено, що межа земельної ділянки, що позначена червоним кольором як контур 1 площею 0,2052 га, проходить частково по території покритої зернистим сипучим матеріалом та по території навколо незавершеної будівництвом нежитлової будівлі необхідної для її обслуговування. іж територією покритою зернистим сипучим матеріалом та територією навколо незавершеної нежитлової будівлі знаходиться проїзд. Межа земельної ділянки, що позначена зеленим кольором як контур [NUMBER] площею 0,6089 га, проходить по території на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій території. На території цієї ділянки знаходиться водний об?єкт №l та причали, що розташовуються перпендикулярно до берега водойми №2, також побудовані будівлі різної архітектурної конструкції які використовуються для організації відпочинку (гостьові будинки, альтанки). Межа земельної ділянки, що позначена жовтим кольором як контур [NUMBER] площею 0,0551 га, частково проходить по дерев?яному паркану, по території навколо незавершеної будівництвом нежитлової будівлі необхідної для її обслуговування та по території на якій проводиться господарська діяльність та благоустрій території. На території цієї ділянки знаходяться причали, що розташовуються перпендикулярно до берега водойми №2. Такими чином фактична межа земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро не відповідає межі цієї ділянки кадастровий номер 1822510100:17:000:0004 визначеної згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] . Тобто у фактичному користуванні [PERSON] , як суміжного землевласника, перебуває земельна ділянка площею 0,8693 га (контур [NUMBER] площею 0,2052 га, контур [NUMBER] площею 0,6090 га, контур [NUMBER] площею 0,0551 га), яка виходять за межі її земельної ділянки за кадастровим номером 1822510100:17:000:0004. Відповідно до положень статті 1 Закону України від 19.06.2003 № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи ОМС про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Будь-яких рішень Житомирською військовою адміністрацією про передачу частини земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, у користування (оренду) будь-кого із відповідачів не ухвалювалося, розпорядження із вказаного питання не видавалося, жодних доводів на спростування вказаних обставин суду не надано. Тобто використання відповідачами частини земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га за відсутності правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняття такої земельної ділянки. Відповідачі заперечуючи проти задоволення позову не надали будь-яких належних доказів на підтвердження того, що об`єкти нерухомості, які збудовані в межах земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га не перебувають та не перебували у їх користуванні. Заперечуючи щодо позову відповідачі зазначали, що самочинне будівництво будівель здійснювалося попереднім власником МПМ «СЕЙКО». Однак суд не приймає твердження представників відповідачів про те, що зазначені вище об`єкти нерухомості у таких площах та конфігурації вже були збудовані попереднім власником МПМ «СЕЙКО», а відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем майна, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано. Так в матеріалах справи відсутні дозвільні документи отримані МПМ «СЕЙКО» чи відповідачами на підтвердження правомірності будівництва будівлі №1,2, будівлі з навісом №9, а також будинків №10,11,12., чи будівлі №5. Так згідно наданого до відзиву відповідачами проєкту реконструкції будинку під туристично-оздоровчий комплекс з будівництвом готелю, за адресою: [ADDRESS] , 2-те озеро, складеного на замовлення МПМ «СЕЙКО» у 2013 році, вбачається про існування на той час будівлі кафе (поз. 2 по ГП), гостьового будиночка (поз.3 по ГП). Таким проєктом також передбачалася реконструкція існуючих будівель та запроєктовано будівництво нової будівлі готелю на 7 двомісних номерів. Однак наявність такого проекту МПМ «СЕЙКО» у 2013 році жодним чином не пояснює і не спростовує будівництво семи інших будівель, а саме: будівлі №1\~площею забудови\~156\~кв.м.,\~будівлі №2\~площею забудови\~35\~кв.м.,\~частини будівлі\~ [ADDRESS] \~площею забудови 67\~кв.м.,\~будівлі №11\~площею забудови\~67\~кв.\~м.,\~будівлі №12\~площею забудови 67\~кв.м,\~дерев?яного паркану\~та площадки покритої\~зернистим сипучим\~матеріалом, що знаходяться в межах земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га, що перебуває у власності держави, яка не надавалася у користування відповідачів. Існування до 2015 року на місці дерев`яних будинків №10,11,12 певних альтанок про які зазначали у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] не спростовує факту самовільного заволодіння земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га шляхом її забудови відповідними об`єктами нерухомості вже у 2020-2021 роках. При цьому досліджуючи питання участі відповідачів у самовільному зайнятті частини земельної ділянки суд враховує надані пояснення допитаних у судовому засіданні свідків зокрема адміністратора [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що вже після набуття у власність [PERSON] у 2015 році оздоровчого комплексу, продовжувалися роботи із реконструкції певних будівель розміщених, як у межах земельної ділянки з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, так і іншої частини будівель, що згідно висновків експертів фактично перебувають на території земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, лісогосподарського призначення. Згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також статі 9 Закону «Про архітектурну діяльність» слідує, що під будівництвом слід розуміти: 1) нове будівництво, 2) реконструкцію, 3) реставрацію; 4) капітальний ремонт об?єктів будівництва. За змістом ч. 1 ст 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо: 1) вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) побудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; побудовані з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У розумінні ч. 1 ст 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об?єкт, а й об?єкт нерухомості, який виник у результаті: реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об?єкта, що здійснені без отриманого дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, надання органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об?єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Також відповідно до пояснень свідка [PERSON] (бригадира) наданих у судовому засіданні, то останній зазначив, що відповідач [PERSON] починаючи з 2015 року надавав йому вказівки для здійснення будівництва та реставрації певних будинків на території комплексу « [INFO] », що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Свідок [PERSON] зазначив, що безпосередню участь у плануванні робіт з реконструювання приміщення ресторану та готелю, будівлі №5 зокрема брала учать ФОП [PERSON] , яка разом із відповідачем [PERSON] , зазначали про необхідні конструктивні рішення (розміщення стін, планування кімнат) при реконструюванні вже збудованих об`єктів нерухомості та будівництва зокрема капітальної будівлі [ADDRESS] . При цьому в даному випадку суд враховує, що відповідачами не надано жодних проєктних чи дозвільних документів щодо об`єктів нерухомості, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Разом із тим про орієнтовні дати початку будівництва капітальної будівлі №5, а саме у 2021 році повідомляли, як свідок [PERSON] , так і [PERSON] ,яка тривалий час працювала адміністратором оздоровчого комплексу «Чарівне озеро». При цьому, як пояснив свідок [PERSON] у 2021-2022 роках відповідач [PERSON] залучав його для проведення ремонтних робіт у дерев`яних будиночках № [NUMBER] (« [INFO] »), а відповідач ФОП [PERSON] залучала майстрів для ремонту сантехніки у будинках у 2021 році. Тобто відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] брали учать у фінансуванні та проєтуванні приміщення такої будівлі, частина якої знаходиться на території земельної ділянки державної форми власності. Відповідач [PERSON] жодним чином не заперечував щодо доводів свідка [PERSON] , про його залучення відповідчем для проведення робіт на території оздоровчого комплексу. Крім того у 2020 та 2021 році відповідачі [PERSON] , [PERSON] та ФОП [PERSON] надсилали директору ДП «Коростишівький лісгосп» [PERSON] заяви та просили погодити надання в довгострокове тимчасове користування строком на 49 років без вилучення у постійного користувача частину лісової ділянки орієнтовною площею 3,7 га у кварталі 24 виділ 4 площа 1,1 га, виділ 15 площа 0,7 га, виділ 16 площа 0,1 га, виділ 23 площа 1,2 га, виділ 24 площа 0,6 га Коростишівського лісництва ДП «Коростишівське ЛГ» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. У заявах зокрема зазначено, що отримання у користування вказаної лісової ділянки обумовлене придбанням у власність бази відпочинку та земельної ділянки площею 0,7 га, що входять до складу лісової ділянки, яку мають на меті отримати у тимчасове користування. До вказаних заяв долучалися копії викопіювань бажаного місця розташування лісової ділянки. Зі змісту протоколу огляду старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області М.Барановського від 21.02.2024 року вбачається, що туристично-оздоровчий комплекс « [INFO] » надає послуги з готельно-ресторанного обслуговування. Зокрема за плату наявна можливість з розміщення та проживання в певних дерев`яних будинках « [INFO] ». Як встановлено у висновку експерта судової\~будівельно-технічної\~експертизи від\~06.02.2024 №2047/23-25, будівля №9, що розташована над озером та має криту терасу і така будівля підключена до електричних мереж. Будівлі №10,11,12, які є двоповерховими будівлями з дерев`яних колод також мають ознаки підключення до електричних мереж та відповідно можуть використовуватися для тривалого перебування людей із захистом від несприятливих умов. Послуги з розподілу електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро, здійснюється підставі договору між ФОП [PERSON] та АТ «Житомиробленерго», який укладений 20.11.2019 року. Тобто відповідачі проявляли відповідну зацікавленість у належному оформленні свого права користування частиною земель лісогосподарського призначення та забезпечення їх розміщення, оздоблення, реконструкції, підведення комунікацій для функціонування будівель, які самовільно розміщені на частині земельній ділянці з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га. При цьому матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] фактично з 20.10.2015 року користувалася земельною ділянкою з кадастровим номером 1822510100:17:000:0004, спочатку як власник туристично-оздоровчого комплексу, який знаходився в межах цієї земельної ділянки та в подальшому як власник земельної ділянки, що за адресою: [ADDRESS] , 2-ге озеро. Обставина ведення готельно-ресторанної діяльності на території ТОК «Чарівне озеро» не заперечувалися і стороною відповідачів, про що зазначено у поданих відзивах та поясненнях, у яких зазначено, що з огляду на провадження на території ТОК «Чарівне озеро» господарської діяльності даний спір підлягає вирішенню у господарській юрисдикції. Питання юрисдикційності даного спору вирішувалося судом ухвалою від 31 липня 2024 року. Доводи представників відповідачів щодо недопустимості наданого висновку експертизи від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25 суд не приймає, оскільки експертом при складанні висновку досліджувалися копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , про що прямо зазначено у висновку експертизи на 12 аркуші експертизи (а.с. 77 т1.). Крім того як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 10, 11 постанови від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] щодо складеного ним висновку зокрема пояснив, що копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) знаходилася на оптичному диску типу «CD-R», який міститься у переліку використаних матеріалів, про що вказано у висновку(аркуш 5 висновку). [PERSON] свої висновки, які викладені у експертизі підтвердив повністю у судовому засіданні. Так відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Разом із тим висновок експертизи [PERSON] від 08.12.2023 №2029/2030/2302-2311/23-25, складений із дотримання встановленого порядку та отриманий у рамках досудового розслідування кримінального провадження №12023060000000460, з урахуванням вимог чинного законодавства. У висновку зазначено про використані експертом матеріали під час формування такого висновку у тому числі копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. При цьому з урахуванням вимог ст.12 ЦПК України під час розгляду справи суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Так, протокольною ухвалою суду від 13.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про призначення земельно-технічної експертизи у зв`язку з передчасністю такого клопотання. Втім така підстава відмови не позбавляла відповідачів права на звернення до суду з клопотанням про призначення такої експертизи у подальшому, тобто вже після дослідження судом наданих позивачем висновків експертизи з огляду на подальші твердження представників відповідчів про недопустимість наданого висновку експертизи. Так 18.04.2025\~року у судовому засіданні після допиту експерта [PERSON] \~щодо наданого\~ним висновку\~враховуючи надані\~ним пояснення,\~судом з`ясовувалася думка учасників справи щодо наявності клопотань чи заяв. Однак після допиту експерта [PERSON] стороною відповідачів клопотань про призначення судової земельно-технічної експертизи подано не було, у зв`язку з чим суд вважає безпідставними доводи представника відповідача адвоката Коки В.А. у обмеженнях її процесуальних прав зі сторони суду. Таким чином на частині земельній ділянці з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га, що відноситься до земель державної власності розміщені об`єкти нерухомості будівництво яких та реконструкцію здійснювали відповідачі у тій чи іншій мірі, що підтверджується, як письмовими матеріалами(висновками експертиз), так і показами свідків, які працювали на території оздоровчого комплексу « [INFO] » та брали учать у будівництві та реконструкції. Однак самовільна зайнята частина земельної ділянки з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га, у власність чи в користування відповідачам не виділялась. Тому враховуючи вказані вище обставини суд, вважає доведеним факт порушення відповідачами ст. \~\~211 Земельного кодексу України, щодо самовільного зайняття частини земельної з кадастровими номером 1822510100:17:000:0013, площею 0,8693\~га. Оскільки відповідачі самовільно використовували частину земельної ділянку та порушили права власника земельної ділянки шляхом здійснення самочинних забудов, тому останні повинні повернути самовільну зайняту частину земельної ділянки Житомирській обласній військовій адміністрацій та привести земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом знесення будівель, дерев?яного паркану\~та демонтажу\~площадки покритої\~зернистим сипучим\~матеріалом, за власний\~кошт, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачів, а тому суд стягує з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , фізичної особи-підприємиці [PERSON] , на користь Житомирської обласної прокуратури, судовий збір в розмірі 7570 грн., тобто по 2\~523,33 грн. з кожного. На підставі викладеного, і

Outcome: approved