Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «РВС БАНК» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 13183,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.2019 між сторонами була укладена заява-договір №1030595 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням вищезазначеної заяви-договору відповідач акцептувала публічну пропозицію відповідача щодо укладення договору (оферту) та уклала з відповідачем Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Договір), зміст якого викладений у заяві-договорі, публічній пропозиції позивача на укладення Договору та тарифах позивача, що розміщені на його сайті. Крім того, підписанням заяви-договору позивач надала підтвердження, що ознайомлена з інформацією, що міститься в тарифах позивача та Правилах користування платіжними картками. Відповідно до Договору сума кредиту, яку позивач надав відповідачу становить 23589,74 грн. строком на 24 місяці. Процентна ставка за користування кредитом становить 18% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми кредиту. Щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми кредиту. Відповідач свої зобов`язання за Договором № 1030595 про надання банківської послуги не виконує, у зв`язку з чим у відповідача станом на 15.11.2024 наявна прострочена заборгованість у розмірі 13183,70 грн., з яких: 8581,55 грн - заборгованість за кредитом; 1039,69 грн - заборгованість за процентами; 3562,46 грн - заборгованість за комісією. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, призначено справу до розгляду по суті на 15.04.2025. Відповідачем відзив до суду не подано. 15 квітня 2025 року сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачем відзиву не подано, про причини неявки у судове засідання не повідомлено. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2019 між сторонами була укладена заява-договір №1030595. Згідно інформації викладеної у вказаній заяві-договорі, відповідач погодився, що ця заява разом із запропонованими позивачем умовами та правилами, що розміщенні на сайті банку, тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Судом встановлено, що сума кредиту, яку позивач надав відповідачу становить 23 589,74 грн строком на 24 місяці. Процентна ставка за користування кредитом становить 18% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми кредиту. Щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 15.11.2024 у відповідача наявна прострочена заборгованість у розмірі 13183,70 грн., з яких: 8581,55 грн - заборгованість за кредитом; 1039,69 грн - заборгованість за процентами; 3562,46 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Зважаючи на викладене, між сторонами був підписаний кредитний договір, за яким відповідачу було надано кредит на вище встановлених умовах. Вказаний договір відповідачем в установленому порядку не оспорений, отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, як це передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачем порушено умови кредитного договору в частині погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 15.11.2024 у відповідача наявна прострочена заборгованість у розмірі 13183,70 грн., з яких: 8581,55 грн - заборгованість за кредитом; 1039,69 грн - заборгованість за процентами; 3 562,46 грн - заборгованість за комісією. Доказів щодо неотримання відповідачем коштів, непроведення ним операцій за кредитом до суду не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу. З урахуванням викладеного суд вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 183,70 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved