Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У вересні 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області звернувся АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі позивач, Банк, АТ «ПУМБ») із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову вказували, що 09 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір № 2001447893901, на підставі якого відповідач отримала кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000,00 грн. який пізніше було збільшено до 34\~051,00 грн. Відповідно до даного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання перед відповідачем, видав відповідачу платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконує своєчасно та належним чином, внаслідок чого, станом на 01.07.2024 року, виникла заборгованість відповідача перед банком у розмірі 58\~369,57 грн., з яких: 34\~030,84 грн. заборгованість за кредитом та 24\~338,73 грн. заборгованість за процентами, які банк просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області Шевченко Л.В. від 07 жовтня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2024 року визначено головуючим - суддю Нестеренка С.Г. Ухвалою судді від 13 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалю суду від 30 грудня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача АТ «ПУМБ» не прибув. У позовній заяві просили справу розглядати без участі представника банка. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибула з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності не подавала. Не скористалася своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 09 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено договір, шляхом підписання Заяви № 2001447893901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування, і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку). Зі змісту\~Заяви №\~2001447893901\~вбачається,\~що відповідач\~просила відкрити\~на її\~ім`я поточний\~рахунок у гривнях та надати кредитну картку із встановленням на неї кредитного ліміту у сумі 3\~000,00 грн. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців. Сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки 47,88% на рік. Загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 1257,88 грн., за умови виникнення заборгованості у розмірі 1000,00 грн. та наступним погашенням у строк 12 місяців рівними платежами. До Заяви № 2001447893901 позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками. Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001447893901 від 09.11.2019 року постає, що 09.11.2019 року відповідачу на картку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 00,00 грн., який поступово збільшувався та зменшувався і станом 03.03.2022 року становив 34\~051,00 грн. (а.с. 24). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 09.11.2019 року по 01.07.2024 року (а.с. 26-28). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором, станом на 01.07.2024 року включно, становить 58 369,57 грн., з яких: 34 030,84 грн. заборгованість за кредитом та 24 338,73 грн. заборгованість за процентами. 02 липня 2024 року позивач направив відповідачу вимогу (повідомлення) щодо наявної заборгованості перед банком за кредитним договором у загальному розмірі 58\~369,57 грн., яку вимагав погасити у 30-денний строк з моменту отримання повідомлення (а.с. 21 зворот-22). Позивач вказав, що у наданий строк відповідач борг не погасила. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками. Як було встановлено судом, 09 листопада 2019 року [PERSON] було підписано Заяву № 2001447893901, в якій сторонами погоджено умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку у розмірі 47,88% річних. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01.07.2024 року, заборгованість відповідача за договором у загальному розмірі становить 58 369,57 грн. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідачем підписана заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де вказана відсоткова ставка в розмірі 47,88 % на рік, то заборгованість за відсотками слід рахувати саме за цією відсотковою ставкою. Сума заборгованості відповідача за відсотками, в межах строку кредитування, становить 24\~338,73 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг № 2001447893901 від 09.11.2019 року, що виникла станом на 01.07.2024 року, у розмірі 58 369,57 грн., з яких: 34 030,84 грн. заборгованість за кредитом та 24 338,73 грн. заборгованість за процентами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. У ч. 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Outcome: approved