Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Приютівської селищної ради, як орган опіки та піклування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2013 року по травень 2016 року проживали з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У травні 2016 року вона з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживає окремо. Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Відповідач з того часу дітьми не цікавиться, не відвідує їх, участі у вихованні не приймає, рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дітей не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, розвитком, утриманням дітей не займається, не піклується про їх матеріальний стан, життя та здоров`я, просить позов задовольнити. Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.09.2024 року № 384-р про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.09.2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І. Ухвалою суду від 26.09.2024 року справу прийнято до провадження та в порядку загального позовного провадження призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.03.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що сімейні відносини з відповідачем розірвала через те,, що він зловживав алкогольними напоями, влаштовував скандали та виганяв її з дітьми з хати. Коли вона почала жити окремо, він приходив до її місця мешкання та вибивав вікна. На очах у дітей застосовував до неї фізичне насильство. Суд видавав обмежувальні приписи та притягав відповідача до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. У 2017 році з відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти які він не платить. Дуже рідко купує щось з фруктів дітям. Продовж 2024 року жодного разу дітей не навідав, не поцікавився в школі їх успіхами, не відвідав навіть перше вересня і останній дзвоник, не привітав з днем народження. Вона сподівалася, що подання цього позову змусить відповідача змінити свою байдужу поведінку до дітей. Цього не сталося. Просить ухвалити рішення про задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Ткаченко С.Ю. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки комісією з захисту прав дитини було встановлено, що відповідач не виконує батьківські обов`язки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В підготовчому судовому засіданні 31.01.2025 року відповідач повідомив, що позовні вимоги не визнає та має намір звернутися по юридичну допомогу. В подальшому будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] ,батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6, 8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5, 7). Згідно довідки-характеристики №398 виданої Косівським старостинським округом Приютівської селищної ради Олександрійського району 13.11.2023 року [PERSON] під час візитів до співмешканки [PERSON] , яка проживає без реєстрації по [ADDRESS] , разом з малолітніми дітьми [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, протягом 2022 року та звітного періоду 2023 року вчиняв відносно неї домашнє насильство (а.с.10). Згідно довідки-характеристики №547 виданої Протопопівським старостинським округом Приютівської селищної ради Олександрійського району 15.11.2023 року [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , офіційно не працевлаштований, на обліку в ОЦЗ не перебуває, компрометуючими матеріалами старостинським округ не відає (а.с.11). Приютівська селищна рада повідомила, що за період з 2020 року по листопад 2023 року на адресу служби у справах дітей письмові заяви або звернення від [PERSON] , 1987 року народження, проживаючого по [ADDRESS] , з приводу усунення перешкод у спілкуванні, участі у вихованні та встановлення графіку побачень з дітьми [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження, не надходило (а.с.13). З інформації, наданої 16.11.2023 року за місцем навчання, [PERSON] , учениця 2 класу, навчається в Косівському ліцеї Приютівської селищної ради. Вихованням дівчинки займається мати [PERSON] . Батько, [PERSON] , навчанням дочки не цікавиться, жодного разу не відвідував школу, не спілкувався з класним керівником, адміністрацією ліцею щодо навчального процесу та виховання Ксенії (а.с.14, 51). Адміністрація КЗ «Новопразька спеціальна школу КОР» повідомила, що з 01.09.2022 року в навчальному закладі навчається [PERSON] , 2014 року народження. За час навчання дитини його батько [PERSON] жодного разу не цікавився життям та навчанням сина, не відвідував батьківські збори, не співпрацював з адміністрацією закладу, педагогами. Вихованням сина займається мама [PERSON] , яка постійно співпрацює з вихователями, класним керівником, медичним персоналом, адміністрацією закладу (а.с.15, 50). На примусовому виконанні Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області перебуває виконавчий листа № 398/252/17 від 22.03.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку на утримання двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 26.01.2017 року і до досягнення повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.12.2022 року складає 89154,74 грн. (а.с.16), станом на 31.12.2023 року складає 15530,74 грн. (а.с.48), станом на 31.12.2024 року складає 29710,74 грн. (а.с.81). З акту обстеження житлово-побутових умов позивача, вбачається, що матір`ю створені задовільні умови для проживання, виховання, навчання [PERSON] , [PERSON] мати періодично забирає з дитячого будинку (а.с.49). На основі проведеного консультування КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» 30.11.2023 року за №316/04 надано психологічний висновок згідно якого під час бесіди діти [PERSON] , 2016 р.н., та [PERSON] , 2014 р.н. розгорнуто відповідали на питання щодо ситуації, яка склалася в їх родині. Ксенія зазначила, що відчуває злість та ненависть до батька через те, що він регулярно вчиняв фізичне насильство по відношенню до усіх членів родини. Зі слів дівчинки, вона дуже боялася батька та його дій, коли він знаходився у нетверезому стані. Ксенія розповіла, що батько часто бив матір на очах у дітей та виганяв її з дому. Вона висловила небажання надалі проживати разом з батьком та зазначила, що коли родина живе без ньо8го , то всім спокійно та комфортно. [PERSON] повідомив, що радіє від того, що батько більше не проживає з родиною. Він розповів, що не хоче в майбутньому підтримувати з ним стосунки, оскільки він часто бив дітей та матір. Зі слів хлопця вони з сестрою часто ховалися під ліжком, коли батько проявляв агресію по відношенню до матері. Через це хлопець відчуває сильний страх та образу по відношенню до батька. Матері надано рекомендацію звернутися до дитячого психолога (а.с.52). Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/3471/24 від 09.07.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.109-110). Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно [PERSON] в присутності малолітніх дітей. Питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом з урахуванням усіх обставин справи, інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування. Так, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні підтвердили, що живуть з мамою. Батько з ним не спілкується, не вітає з днем народження чи святами. Один раз возив на прогулянку коло річки та якось купив фрукти. Зазвичай приходить напідпитку, б`є їх і маму. Одяг, техніку та учбове приладдя їм купує мама. Їм спокійніше живеться без батька. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що надав висновок, затверджений рішенням виконкому № 111 від 28.05.2024 року (а.с.45-47). У висновку зазначено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю, батько [PERSON] з дітьми не спілкується, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати створила для дітей належні умови для виховання та розвитку. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно співмешканки [PERSON] , свідками чого були діти, що в свою чергу має негативний вплив на їх життя та розвиток. На комісії з питань захисту прав дитини 20.05.2024 року діти надали згоду на позбавлення батька батьківських прав та повідомили, що не бажають спілкуватися та проживати разом з ним. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved