Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та повідомив, що між сторонами 24 липня 2021 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №1764. Від шлюбу сторони у справі дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, а тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 січня 2025 року справа передана за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. 04 лютого 2025 року отримавши справу, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також зобов`язано позивача надати оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідачка правом\~подання відзиву\~на позовну\~заяву не\~скористалась. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 24 липня 2021 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №1764. Від шлюбу сторони у справі дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спільно не проживають, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved