Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

09.10.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.01.2020 року між сторонами розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу, діти залишились проживати разом із позивачем. Від сімейних відносин сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2020 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яке було винесене 16.01.2020 року, був виданий виконавчий лист № 335/13154/19. Однак відповідач недобросовісно виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дітей і в період часу з грудня 2021 року не регулярно та не в повному обсязі сплачував аліменти. Внаслідок чого, станом на серпень 2024 року за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів у сумі 126 344,20 грн. Крім того, відповідач тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на його виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, позивач не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дітьми, купувати одяг і харчі, дошкільне приладдя, відвідувати батьківські збори, брати іншу участь у вихованні та утриманні дітей. Але цього робити він не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків, аж допоки взагалі не зник з життя дітей. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я дітей, не дбає про їх інтереси. Тобто батько самоусунувся від виховання спільних дітей, та понад 3 роки взагалі не спілкується з дітьми та не цікавиться ними. Позивач посилаючись на викладене просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 22.10.2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 20.01.2025 року Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] 31.01.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на наступне. У 2019 році позивачка з меркантильних підстав вирішила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки скоріше за все, ще до розлучення, знайшла собі іншого чоловіка. В грудні 2019 року позивачка з дітьми нібито виїхала з зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , проте син [PERSON] повернувся до відповідача, де постійно проживав до березня 2022 року та знаходився на повному його утриманні, донька - [PERSON] мешкала, як з батьком так і з позивачкою, з молодшою донькою відповідач також спілкувався постійно. За наявності роботи та грошових коштів відповідач сплачував на користь позивачки аліменти, не зважаючи та те, що син був на його утриманні, а старша донька частково була на його утриманні, також самостійно оплачував комунальні витрати за квартиру, в якій залишаються зареєстрованими його діти та позивачка. На грунті розлучення з позивачкою у відповідача стався нервовий розлад, внаслідок якого він неконтрольовано став вживати алкоголь, у період з 09.09.2020 року по 28.09.2020 року знаходився на стаціонарі у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою позбавитися залежності. В березні 2022 року після початку війни діти з позивачкою виїхали до Швейцарії. Відповідач регулярно спілкувався з дітьми по телефону та за наявності доходу сплачував аліменти. Через банківську картку [PERSON] , старшої доньки, відповідач відстежив, що позивачка з дітьми вже в іншій країні Італії м. Лорензо, при цьому дітям було заборонено, щось розповідати, де вони і як. На весні 2023 року позивачка з дітьми повернулася до м. Запоріжжя, при цьому від відповідача цю обставину приховали. Він випадково через додаток свого банку дізнався про те, що його донька розраховувалася своєю карткою в «Сільпо» в м. Запоріжжі. В літку 2023 року відповідач не міг вже зв`язатися із дітьми по телефону, лише син відкликався на деякі повідомлення. Крім того, відповідач дуже тяжко переніс той факт, що його діти та позивачка не повідомили його про свій приїзд, в нього стався нервовий зрив та він знову став зловживати алкоголь, внаслідок чого втратив роботу в м. Запоріжжі. З весни 2024 року до теперішнього часу відповідач, за його словами, працює в Миколаївській області без оформлення в сільській місцевості, де поганий зв`язок. Представник відповідача посилаючись на те, що відповідач умисно та без поважної причини ніколи не припиняв виконувати батьківські обов`язки відносно своїх дітей, просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 03.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі, задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків, витребувано з Комунального некомерційного підприємства „Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР виписний епікриз (довідку) щодо лікування [PERSON] , [INFO] , у період з 09.09.2020 року по 28.09.2020 року на стаціонарі Комунального некомерційного підприємства „Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР, також вирішено в судове засідання викликати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , для з`ясування думки дитини щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ухвалою суду від 13.03.2025 року визнано явку відповідача [PERSON] обов`язковою в судове засідання призначене на 09.04.2025 року о 14-30 год. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Повідомив суд, про те, що він довів до відома відповідача [PERSON] про необхідність явки до суду на виконання ухвали суду, разом з цим чому відповідач не з`явився у судове засідання йому невідомо. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наданий висновок підтримує. Допитана в судовому засіданні, неповнолітня [PERSON] вважала за доцільне позбавити її батька [PERSON] батьківських прав, оскільки він не приймає участі в її житті та в житті її малолітніх брата та сестри, не допомагає матеріально, не цікавиться їх успіхами, самоусунувся від спілкування з ними. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно до дітей, зловживання алкогольними напоями останнім. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] завжди піклувався про своїх дітей, проживав раніше спільно з дітьми, тяжко сприйняв розлучення з позивачем, тому зловживав алкоголем. Вислухавши пояснення учасників справи, неповнолітньої [PERSON] , дпитавши свідків, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 27.01.2007 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюби сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Орджонікідзевським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.01.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.09.2024 року виданого Лівобережним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2024 року у розмірі 126 344,20 грн. Згідно до довідки виданої директором Запорізької гімназії № 62 Запорізької міської ради від 26.09.2024 року №01-22/88, [PERSON] , [INFO] , навчається у 2-Б класі Запорізької гімназії № 62. Протягом 2023/2024 навчального року та на початку 2024/2025 н.р. з класним керівником 2-Б класу [PERSON] спілкувалася мати учениці [PERSON] , яка цікавилася досягненнями доньки та брала участь у житті класного колективу. Батько [PERSON] з вчителем не спілкувався, шкільним життям доньки не цікавився. Згідно до довідки виданої директором Запорізької гімназії № 62 Запорізької міської ради від 26.09.2024 року №01-22/87, [PERSON] , [INFO] , навчається у 6-Б класі Запорізької гімназії № 62. Протягом 2023/2024 навчального року та на початку 2024/2025 н.р. з класним керівником 6-Б класу [PERSON] спілкувалася мати учня [PERSON] , яка цікавилася досягненнями сина та брала участь у житті класного колективу. Батько [PERSON] з вчителем не спілкувався, шкільним життям сина не цікавився. Відповідно до інформації від 20.02.2025 року наданої директором Комунального некомерційного підприємства „Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні з 09.09.2020 по 28.09.2020. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності від алкоголю. Переніс стан відміни алкоголю. Висновком районної адміністрації по Вознесенівському району від 17.01.2025 року №01-13/2854, про доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено наступне. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.01.2020 (справа №335/10319/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2020 (справа №335/13154/19) з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2019 року і до повноліття дітей. Відповідно до довідки Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 29.08.2024 №4092, [PERSON] не отримує аліментів від [PERSON] на утримання дітей. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10.09.2024 №77752/7, виданим Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01.09.2024 складає 126344,20 гривень. Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі-відділ по району) здійснений вихід за адресою, зазначеною у позові, як місце реєстрації проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. На залишене для [PERSON] письмове запрошення ніхто не відреагував. На прийомі у відділі по району з неповнолітньою [PERSON] , малолітніми [PERSON] та [PERSON] проведені бесіди з метою з`ясування їх думки стосовно позбавлення батька батьківських прав. Під час бесіди [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони не заперечують проти позбавлення батька батьківських прав, про що написали відповідні пояснення. В ході бесіди малолітня [PERSON] повідомила, що останній раз спілкувалась з батьком до початку повномасштабної війни рф проти України, тобто до [INFO] . З того часу вона з батьком не спілкувалась, його не бачила, він не цікавиться її життям, участі у її вихованні не бере, матеріально не допомагає. Поняття «позбавлення батьківських прав» дитина в силу малого віку ще не розуміє та надати свою думку саме щодо цього не може. Мати дітей повідомила, що [PERSON] може на даний час проживати за адресою: [ADDRESS] , з приводу чого направлявся запит до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Згідно з відповіддю вказаного відділу від 16.12.2024 №08-08/1882, спеціалістами відділу був здійснений вихід за вказаною адресою, однак провести обстеження умов проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчиняв. Було залишене запрошення з проханням з`явитися до відділу, на яке ніхто не відреагував. На телефонні дзвінки за номерами телефону, наданими матір`ю дітей, [PERSON] не відповідає, його місцезнаходження спеціалістам відділу невідоме. Також відділом по району здійснювались спроби встановити зв`язок із [PERSON] , яка є бабусею дітей та матір`ю [PERSON] за номером телефону, наданим [PERSON] , проте зв`язок встановити не виявилось можливим, оскільки номер телефону перебував поза зоною досяжності. Відповідно до листа ФОП « [PERSON] » від 10.12.2024 №24, [PERSON] , який є батько дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом із дітьми лікувальний заклад не відвідував, станом здоров`я дітей не цікавився, з лікарем та адміністрацією закладу не спілкувався. Питаннями стану здоров`я дітей займається їх мати [PERSON] . Згідно з довідкою ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» від 18.12.2024 №1274, неповнолітня [PERSON] є ученицею II курсу вказаного навчального закладу. Батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням та досягненнями доньки. Згідно з довідками Запорізької гімназії №62 від 26.09.2024 №01-22/87 та №01-22/88, малолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються у вказаному закладі. Батько дітей не цікавився шкільним життям дітей, з вчителями не спілкувався. Питання підготовки висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 19.12.2024 та 09.01.2025. Під час першого засідання [PERSON] було рекомендовано надати актуальну інформацію щодо розміру заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів, оскільки попередній розрахунок заборгованості датований 10.09.2024, в зв`язку із чим, розгляд питання було перенесено. Під час другого засідання, яке відбулось 09.01.2025, мати дітей надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24.12.2024, виданий Лівобережним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя, згідно з яким, станом на 01.12.2024 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей складає 158337,30 гривень. Також була проведена телефонна розмова з бабусею дітей [PERSON] , за новим, актуальним номером телефону, наданим [PERSON] безпосередньо під час засідання. Під час бесіди [PERSON] повідомила, що її син [PERSON] разом з нею не проживає, вона не володіє інформацією щодо його фактичного місця проживання, зв`язок із ним не підтримує. [PERSON] передано прохання за можливості повідомити [PERSON] , про розгляд у суді питання позбавлення його батьківських прав. За результатами засідань, враховуючи наявні документи, думки дітей з вищевказаного питання, комісія дійшла висновку щодо наявності підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дітей та іншим зібраним у справі доказам. Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. У статті 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Сторона відповідача не довела зміну поведінки відповідача щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними. Сторона відповідача не надала належних та допустимих доказів на підтвердження зміни поведінки відповідача щодо дітей, придбання необхідних меблів, речей, тощо, для дітей. В свою чергу відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не навів додаткових аргументів щодо належного виконання останнім батьківських обов`язків, або неможливості їх виконувати з поважних причин. Надані стороною відповідача докази, зокрема СМС переписка відповідача з сином від 10.06.2023, 13.11.2023, 15.04.2023 року, тобто в останнє відповідач цікавився сином два роки потому, не свідчить про постійний інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще. Надані стороною відповідача докази, зокрема квитанції про перекази на ім`я [PERSON] грошових коштів від 21.01.2025 року у розмірі 4 507, 00 грн., від 15.02.2025 року у розмірі 4 507, 00 грн., від 12.03.2025 року у розмірі 4 507,00 грн., від 04.04.2025 року у розмірі 4 507, 00 грн., не спростовують встановлені судом обставини, щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Також слід зазначити, що лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, озвучена в судовому засіданні думка дітей не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, наявність достатніх та переконливих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дітей. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1211,20 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved