Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

10 лютого 2025 року представник позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 10 лютого 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і відповідачем було укладено за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації за використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, електронний договір про відкриття кредитної лінії №1337-4927. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач у свою чергу не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем. Станом на 02 січня 2025 року загальний розмір грошових вимоги до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів) становлять 39100 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 4600 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 34500 грн. Разом з тим кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме списання заборгованості за нарахованими процентами 16100 гривень за умови погашення решти заборгованості в розмірі 23 000 гривень. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором №1337-4927 від 25 січня 2024 року в розмірі 23 000 грн, з них прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 4 600 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 18 400 гривень, та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Резуєв Є. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 січня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1337-4927 (далі Договір), відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 4600 гривень, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Стандартна процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування кредиту. Номер особистого електронного платіжного засобу відповідача [NUMBER] (а. с. 11-18). Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Номер пароля С5243. Представником позивача також надано копію Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), та Паспорт споживчого кредиту, які підписані електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором (а. с. 19-28). Видача кредитних коштів у розмірі 4600 гривень за Договором здійснювалася 25.01.2024 за допомогою системи LIQPAY на платіжну картку № [NUMBER] (а. с. 30-38). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 02 січня 2025 року [PERSON] має заборгованість за договором №1337-4927\~ у розмірі 39100 гривень, з них основний борг у розмірі 4 600 гривень, залишок відсотків 34 500 гривень (а. с. 39-41). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1337-4927\~ в розмірі 23 000 гривень, з них заборгованість за кредитом у розмірі 4 600 гривень, заборгованість за нарахованими процентами 18 400 гривень.\~\~ Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved