Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

02 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позов мотивований тим, що надання послуг з централізованого опалення/теплової енергії та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] . У тому числі й квартирі [ADDRESS] здійснюється ТОВ «Євро-Реконсрукція» на підставі ліцензії. Товариство є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. Вказує, що згідно наявної у позивача інформації, відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва. Позивач вказує, що Відповідачі своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року за отримані послуги з постачання гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 березня 2024 року у розмірі 130 142,02 грн. Зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 30 164,36 грн, та три відсотки річних в сумі 8 790,65 грн. З урахуванням викладеного, позивач просив суд: ? стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, та постачання гарячого водопостачання у розмірі 130 142,02 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 30 164,36 грн, та три відсотки річних в сумі 8 790,65 грн.. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 08 квітня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17 травня 2024 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який сформовано у системі «Електронний суд», відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «»АТ Київводоканал» в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що позивачем не доведено укладення між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг. Зазначає, що за період розрахований позивачем крім [PERSON] ніхто за адресою: [ADDRESS] не проживав. [PERSON] та [PERSON] проживали у вищезазначеній квартирі до 1995 року, після чого проживали у квартирі [PERSON] , таким чином не проживали та не споживали будь-які послуги з 1995 року. [PERSON] проживала за зазначеною адресою до 2000 року, після чого переїхала до свого чоловіка та не отримувала будь-яких послуг за вищезазначеною адресою. [PERSON] з квітня 2022 року до дня подачі відзиву на позовну заяву проживає у Польщі разом з [PERSON] . Також [PERSON] просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. 23 травня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідь на відзив мотивована тим, що 23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103(4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111 (4511)). Вказує. що відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивач зазначає, що ТОВ «Євро-Реконструкція» (ТЕЦ-4) є найбільшим приватним виробником та постачання тепла в столиці. Компанія забезпечує теплом споживачів Дарницького та Дніпровського районів міста Києва. Вказує, що факт надання послуг з централізованого теплопостачання/постачання теплової енергії як теплопостачальної організацією до будинку [ADDRESS] підтверджується переліком житлових будинків, в яких виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 01 липня 2014 року є ТОВ «Євро-Реконструкція» , нарядами на підключення/відключення опалення за адресою: [ADDRESS] . Зазначає. Що у період виникнення простроченої заборгованості за надані послуги місце постійного проживання відповідачів у квартирі підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно дані особи є споживачами наданих до квартири послуг та належними співвідповідачами у справі. Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Вказує, що обов`язок з укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відповідно до статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» покладний також і на споживача. Пунктом 7 частиною першою статті 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право виконавця комунальної послуги у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги-отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Однак договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно-правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачами та позивачем не було укладено, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ «Євро-реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавались. Вказує, що квартира [ADDRESS] обліковувалась як така, що індивідуальним засобом обліку гарячого водопостачання не обладнана. Будинок [ADDRESS] загальнобудинковим засобом обліку гарячого водопостачання не обладнаний. Нарахування за послуги з гарячого водопостачання/постачання гарячої води проводиться по нормі споживання на кількість зареєстрованих осіб з розрахунку 3,00 куб на 1 особу. Зазначає, що ТОВ «Євро-Реконструкція щомісячно формує та направляє для всіх споживачів квитанції, в яких зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання, існуючий розмір боргу. Відповідачі із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих коштів за надані послуги до ТОВ «Євро-Реконструкція» не зверталися. Зазначає, що до моменту подання позовної заяви до суду відповідачі не звертались до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням про перерахунок наданих послуг на підставі індивідуальних засобів споживання чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі. 28 червня 2024 року на адресу надійшов відзив від представника [PERSON] - [PERSON] який за своєю суттю є запереченнями на відповідь на відзив, оскільки відповідач у його тексті висуває свої заперечення щодо поданої позивачем відповіді на відзив та спростування доводів позивача зазначає, зокрема, що між сторонами не існує будь - яких укладених договір щодо надання комунальних послуг; законодавство визначає споживання комунальних послуг як підстава для нарахування суми боргу за надані послуги а не обсяг поставленої послуги, викладені позивачем правові позиції Верховного Суду у відповіді на відзив сформовані за інших правовідносин; відповідач не має обов`язку звертатись до позивача з заявою про перерахування комунальних послуг оскільки таких послуг не отримував, квитанцій про нарахування боргу також не отримував. У відповіді на зазначений відзив ТОВ «Євро-Реконструкція» просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено статті 279 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Вказані норми узгоджуються із нормами Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). Централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання; Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання; Відповідно до п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерарунком відповідно до пункту 18 цих Правил. (втратили чинність з 01.05.2022 року) Надалірозподіл обсягів комунальних послуг між споживачами здійснювався відповідно до ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15 січня 1991 року, [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 20 серпня 1981 року, [PERSON] - з 25 липня 1984 року, [PERSON] з 08 лютого 1983 року. (а. с. 27-33) З заяви [PERSON] , завіреної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т. М., який є батьком [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 1995 року проживав у нього в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а. с. 63) [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] у письмовій заяві, завіреної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т. М., показав, що за період з 2014 року по день написання заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживали у квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] у письмовій заяві, завіреної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костенко Т. А. показала, що за період з березня 2022 року до березня 2024 року у квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку ніхто не проживав. Також з матеріалів справи відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживають з 2022 року у Республіка Польща (а. с. 51-59) Відповідно до статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, вказана норма кореспондується зі статтею 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» №103(4503) позивачем розміщено відповідне повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 641 ЦК України, (в редакції станом на дату виникнення правовідносин), Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно ст. 642 ЦК України, Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за адресою: [ADDRESS] значиться заборгованість з січня 2016 року до лютого 2024 року з надання послуг з централізованого опалення та гарячої води на загальну суму 130 142,02 грн., при цьому жодної оплати споживачами послуг за вказаний період здійснено не було. Таким чином відсутні підстави вважати що відповідачі будь-яким чином прийняли публічну пропозицію позивача, опубліковану 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» №103(4503) укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, як наслідок наявність між сторонами договірних правовідносин щодо надання житлово-комунальних послуг. Частиною четвертою статті 319 ЦК України, визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що відповідачі є власниками спірного майна, і як власники вони зобов`язані утримувати майно, з відповідними клопотаннями про витребування доказів позивач не звертався. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 ЗУ Про житлово комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (частина друга статті 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". Статтею 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до статті 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За таких обставин надані позивачем наряди, які підтверджують надання житлово-комунальних послуг не мають правового значення для розгляду даної справи, оскільки відповідачі за спірний період не споживали житлово-комунальні послуги які надавались відповідачем, не проживали за спірний період у квартирі [ADDRESS] , тому і не мали обов`язку повідомляти ТОВ "Євро-Реконструкція" про неотримані комунальні послуги, кількість зареєстрованих осіб за даною адресою. Також суд враховує позицію позивача, який будучи обізнаним про те, що за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] накопичується заборгованість протягом майже 10 років, продовжував надавати комунальні послуги, жодним чином не поцікавився про власників квартири, кількість проживаючих та взагалі не вчиняв жодних дій щодо спонукання споживачів комунальних послуг за даною адресою вчиняти дії щодо сплати коштів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина п`ята статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Оцінивши у справі докази що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ "Євро-Реконструкція" є необгрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволенню у звязку з тим, що відповідачі довели ту обставину, що вони не проживали у квартирі [ADDRESS] за спірний період, отже комунальні послуги не споживали, обов`язку щодо сплати наданих але не спожитих комунальних послуг у відповідів не виникло. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Відповідно до статті 141 ЦК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed