Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Представник АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі кредитного договору №2001882271401, укладеного між сторонами 25.05.2021, відповідачу видано кредит у сумі 43858 грн. 11.01.2023 року між сторонами укладено договір №1011074892 за яким відповідачу кредит у сумі 31957,54 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 склала: 1) по кредитному договору від 25.05.2021 № 2001882271401 - 72415,51 грн., з яких: 40509,03 грн. заборгованість за кредитом; 31906,48 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 11.01.2023 № 1011074892 - 37242,93 грн., з яких: 30758,05 грн. заборгованість за кредитом; 4,69 грн. заборгованість процентами; 6480,19 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку той зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість не погашена. Ухвалою суду від 20.02.2025 року відкрито спрощене провадження по справі. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей174,178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №2001882271401, укладеного між сторонами 25.05.2021, відповідачу видано кредит у сумі 43858 грн. 11.01.2023 року між сторонами укладено договір №1011074892 за яким відповідачу кредит у сумі 31957,54 грн. Згідно письмової вимоги (повідомлення) №КНО-44.2.2/722 від 02.12.2024, позивач повідомив відповідача про заборгованість перед банком за кредитним договором станом на 01.12.2024 в розмірі 109658,44 грн. та пред`явив вимогу негайно погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30 днів з моменту отримання цього листа. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на01.12.2024 склала: 1) по кредитному договору від 25.05.2021 № 2001882271401 - 72415,51 грн., з яких: 40509,03 грн. заборгованість за кредитом; 31906,48 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 11.01.2023 № 1011074892 - 37242,93 грн., з яких: 30758,05 грн. заборгованість за кредитом; 4,69 грн. заборгованість процентами; 6480,19 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до вимог п.1 ч.2ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1ст.14 ЦК виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст.638,639 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност.526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст.530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1ст. 610 ЦК встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1ст. 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порядок нарахування процентів за кредитним договором передбаченост.1056-1 ЦК України. Ч.1ст.81 ЦПК передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимогст.141 ЦПК вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved