Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просила суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на місяць, починаючи від дня пред`явлення позову та довічно. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки. [PERSON] з 2017 року є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію у разі втрати годувальника в розмірі 6 640,71 грн. Рішенням від 17.05.2022 у справі №760/26727/21 [PERSON] відмовлено у стягненні аліментів з [PERSON] . Як зазначає позивач, з 2021 року у неї суттєво погіршився матеріальний стан, має значні витрати на забезпечення себе, квартира позивача без опалення, тому доводиться докладати додаткових зусиль та витрачати значні кошти для обігріву помешкання, а саме купувати опалювальні прилади, додатково утеплювати приміщення. Окрім цього, вказує, що має боргові зобов`язання перед банками, що зумовлено необхідністю купівлі побутової техніки та через нестачу коштів на її придбання. Зокрема, за кредитні кошти позивач придбала холодильник SAMSUNG вартістю 13 458,25 грн. Разом з тим, позивач має низку хронічних хвороб та потребує постійного лікування, прийому дороговартісних ліків та оздоровчої реабілітації для підтримання і відновлення стану здоров`я, однак отримуваної нею пенсії вкрай не вистачає для дотримання рекомендацій лікарів, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Позивач зазначає, що відповідач сплачує різницю по рахункам за комунальні послуги, не покриті пільгами позивача. При потребі якихось інших витрат, як зазначає позивач, їй необхідно кожну гривню випрошувати у відповідача та звітувати про витрачені кошти. Такої нерегулярної та несуттєвої допомоги від відповідача разом з пенсією не вистачає для задоволення першочергових потреб, однак син позивача має значний дохід та в змозі утримувати непрацездатну матір. З огляду на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) на місяць від дня пред`явлення позову. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування зазначив, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2022, залишеним без змін постановою від 05.12.2022 Київського апеляційного суду у справі №760/26727/21, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та довічно. Відповідач вказує, що одержаний позивачем кредит жодним чином не підтверджує те, що позивачу недостатньо коштів на життя і не є зміною підстав позову. Водночас, як встановлено рішенням у справі №760/267227/21 саме відповідач здійснює оплату житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Позивач не несе витрат на житлово-комунальні послуги, опалювальний пристрій також придбано відповідачем для позивача, докази чого надано, однак позивач жодних доказів на підтвердження своїх слів до суду не надав. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідач продовжує надавати допомогу позивачу, розмір якої разом із пенсією забезпечує позивачу достатні засоби для існування, а саме: у грудні 2022 року допомога становила 5 812,75 грн, у січні 2023 року - 10 037,15 грн, у лютому 2023 року - 6 865,29 грн, у березні 2023 року - 7 415,88 грн, у квітні 2023 року - 6 725,51 грн, у травні 2023 року - 5 329,12 грн, у червні 2023 року - 6 149,70 грн, у липні 2023 року - 6 018,89 грн, у серпні 2023 року - 6 737,11 грн, у вересні 2023 року - 7 162,62 грн, у жовтні 2023 року - 6 332,15 грн, у листопаді 2023 року - 13 806,98 грн, у грудні 2023 року - 17 949,83 грн, у січні 2024 року - 9 184,77 грн, у лютому 2024 року - 9 737,02 грн. Відповідач вказує, що з 01.01.2024 розмір щомісячної допомоги позивачу збільшено до 6 500,00 грн без врахування сплати комунальних платежів. Відповідач продовжує надавати допомогу у розмірі, який дозволяють його доходи і зобов`язання за кредитним договором і договором про підготовку аспіранта, а також наявності на утриманні малолітньої дитини та тяжкої хвороби тестя. Вказує, що позивач жодним чином не обгрунтовує, чому саме їй не вистачає 6 500,00 грн пенсії та 6 500,00 грн фінансової допомоги відповідача. З урахуванням вказаних обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі з огляду на вказане. Наведені відповідачем доводи у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] починає більш-менш регулярно надавати кошти у різних, визначених на свій розсуд сумах, лише на наполегливі та багаторазові прохання позивача, окрім того, в якості стимулу виступає наявність в провадженні суду справи, однак коли розгляд справи припиняється, будь-яка допомога з боку відповідача теж скорочується, або ж припиняється взагалі. Окрім того вказує, що відповідач має значно вищий майновий стан, ніж зазначає у відзиві на позовну заяву. Вказує, що у зв`язку з недостатністю коштів змушена постійно користуватись кредитними коштами та позичати гроші у своїх знайомих, які необхідно повертати з пенсії, вказане має ознаки систематичності. Позивач зазначає, що бажає отримувати від відповідача стабільну, достатню та визначену рішенням суду допомогу. Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких спростовує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив. Зокрема зазначає, що у відповіді на відзив представник позивача вказує явно недостовірну інформацію: «на праві власності йому належить житловий будинок у Німеччині (оформлений на дружину), право на об`єкт незавершеного будівництва в Україні, автомобіль Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, автомобіль Skoda Yeti, 2010 року випуску, автомобіль Skoda Fabia, 2005 року випуску», однак будинок орендується за тристороннім договором за участі Джоб центру ФРН, жодне авто не належить позивачу на праві власності, а є об`єктом користування, що унеможливлює їх відчуження. Окрім того вказує, що позивач жодним чином не підтверджує наявність у неї витрат у розмірі більшому, ніж вона отримує, а розписки, долучені до справи не підтверджують, що позивачу недостатньо коштів, що надають відповідачем для нормального життя. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2023 відмовлено у відкритті провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі - залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 20.12.2023 касаційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.2024 відкрито спрощене позовну провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Витребувано у Державної податкової інспекції Солом`янського району Головного управління ДПС у м. Києві (03151, м. Київ, вул. Смілянська, 6) довідку про суми виплачених доходів та утриманих податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Витребувано у Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8) довідку про суми виплачених доходів та утриманих податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2024 визнано заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - необґрунтованою. Передано заяву про відвід для визначення судді в порядку ч. 1 ст.33 ЦПК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2024 у задоволенні заяви [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.08.2024 визнано заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - необґрунтованою. Передано заяву про відвід для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2024 у задоволенні заяви [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2025 визнано заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - необґрунтованою. Передано заяву про відвід для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.01.2025 у задоволенні заяви [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про відвід головуючого судді Козленко Галини Олександрівни в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - відмовлено. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно), виданого 01.09.2021 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії [NUMBER] , актовий запис №326. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] [PERSON] з 15.02.2017 отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до розрахунку пенсії в разі втрати годувальника від 20.12.2022 по пенсійній справі №0802011543 для [PERSON] вбачається, що остання отримує пенсію у розмірі 6 640,71 грн. Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Олександрівському районі від 12.01.2023 №02-04/134 вбачається, що [PERSON] станом на 01.12.2022 не перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському районі, як отримувач житлової субсидії, однак в матеріалах справи наявний розрахунок субсидії на ЖКП до особової справи №114772, з якого вбачається, що остання станом на 21.01.2021 отримувала субсидію. Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Олександрівському районі від 30.12.2022 №05-04/72 вбачається, що [PERSON] отримує пільги на житлово-комунальні послуги в грошовій безготівковій формі (шляхом зарахування коштів на особові рахунки в комунальних підприємствах), оскільки має статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. Згідно з актом обстеження про відповідність надання послуг нормативним від 03.12.2021 вбачається, що у споживача [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , відсутнє опалення в кімнатах та кухні. Відповідно до відомостей про справу автоматично сформованих на сайті «Судова влада України» вбачається, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа №331/3023/22 (провадження №2/331/202/2023) за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІНТИКА», третя особа: [PERSON] про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії. Окрім цього, в матеріалах справи наявна заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.01.2022, паспорт споживчого кредиту «0-20-37» 499 від 24.01.2022, заява №2002078679501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.01.2022. Відповідно до договору купівлі-продажу №ЗФМФТ-0131-53783492 (на умовах відстрочення платежу) від 24.01.2022 [PERSON] придбала: холодильник SAMSUNG RB38T603FWW/UA вартістю 13 458,25 грн, прим. комп. прог. ESET Mobile Securite 1 пристрій 3 вартістю 599,00 грн, прим. комп. прог. AVAST Mobile Securite Premium 1 вартістю 239,00 грн, що загалом становить без ПДВ 14 296,25 грн, сума з ПДВ - 16 987,90 грн. Відповідно до довідки про стан ліміту кредитування за поточним рахунком від 12.01.2023 №ZAP-50.4/5, наданої АТ «ПУМБ», вбачається, що [PERSON] станом на 12.01.2023 має заборгованість у розмірі 1 088,10 грн, а кредитний ліміт становить 4 000,00 грн. Окрім цього, в матеріалах справи наявна низка медичної документації позивача, зокрема, але не виключно: - консультаційний висновок спеціаліста КНП «ЗОКЛ» ЗОР Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації Міністерства охорони здоров`я від 26.12.2022, з якого вбачається, що пацієнтка має діагнози: Н90.3 - нейросенсорна втрата слуху, двобічна, J34.2 - зміщена носова перегородка, J30.0 - вазомоторний риніт* дв.хр. сенсоневральна пригл.прав.3р.лів.1ст. Скривлення перетинки носа. Вазомоторний ринит; - консультаційний висновок спеціаліста КНП «ЗОКЛ» ЗОР Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації Міністерства охорони здоров`я від 06.01.2023 з якого вбачається, що у пацієнтки встановлений діагноз: вузлова лейоміома тіла матки гігантських розмірів, рекомендації: оперативне лікування в плановому порядку; З довідки КНП «ЗЦПМСД №1» №404 від 15.07.2022 вбачається, що [PERSON] у зв`язку з захворюванням органів травлення рекомендовано санаторне лікування. Відповідно до довідки секретаря санаторно-відбіркової комісії Управління вбачається, що 100% вартість путівки до санаторно-курортного закладу Служби безпеки України санаторію «Одеса» на період роботи з 01.01.2023 до 31.12.2023 складає 26 325 грн за 22 доби. Разом з тим, позивачем надано чеки з аптек та магазинів на підтвердження витрат останньої на ліки та продукти харчування. Відповідно до розписки від 17.01.2024 [PERSON] позичила у [PERSON] 6 000,00 грн строком на 2 місяці, які повернула 17.03.2024. Відповідно до розписки від 20.04.2024 [PERSON] позичила у [PERSON] 7 000,00 грн строком на 1 місяць, які повернула 20.05.2024. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2022 у справі №760/26727/21 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2022 у справі №760/26727/21 апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року - залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року - залишено без змін. 15.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , актовий запис №2741. У подружжя [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] , актовий запис №483. Відповідно до довідки-виклику №61/23 від 27.03.2023 Національної академії внутрішніх справ вбачається, що [PERSON] є аспірантом заочної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти доктора філософії 2 курсу відділу докторантури та ад`юнктури. Згідно з квитанцією від 13.08.2023 номер посилання: 322563138587 вбачається, що [PERSON] сплатив Національній академії внутрішніх справ 16 000,00 грн згідно з договором від 06.08.2021 АД21-13. Окрім цього, відповідачем надана низка медичної документації відносно стану здоров`я [PERSON] (батька [PERSON] , дружини відповідача) на підтвердження щодо наявності тяжкої хвороби. 04.02.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №97_0540 (на придбання нерухомості). Відповідно до п.п. 1.1.16 об`єкт нерухомості - трьохкімнатна квартира, загальною площею 78,1 кв.м, житловою площею 48,2 кв.м під номером [ADDRESS] . Пунктом 2.1 договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.1 договору встановлено, що кредит надається в загальному розмірі 1 879 000 (один мільйон вісімсот сімдесят дев`ять тисяч) гривень на строк 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше «03» лютого 2032 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Згідно з п.п.2.4.1 договору визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 9,99% (дев`ять цілих дев`яносто дев`ять сотих) процента (-ів) річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що відповідач не ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання матері, наявні квитанції про сплату відповідачем комунальних послуг та систематичні перекази грошових коштів для позивача. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений у статті 51 Конституції України. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. В силу положень ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків виникає за наявності трьох умов: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина і не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі за умови, що буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. До того ж тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі №212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19). Приписи частини третьої ст. 75 СК України вказують, що непрацездатною вважається особа, яка досягла загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно із ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Разом з тим, аліменти, що сплачують діти на утримання своїх батьків, безумовно повинні забезпечувати достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування. Проте в сучасних умовах тяжка хвороба, інвалідність або немічність батьків потребують значних додаткових витрат, які не покриваються сумами сплачуваних дітьми аліментів. Саме з метою уникнення випадків матеріальної незахищеності батьків, ст. 203 СК України встановлює обов`язок дітей брати участь у додаткових витратах на батьків. При невиконанні дітьми обов`язку по сплаті додаткових витрат, батьки мають право звернутися за захистом своїх прав до суду. Суд в кожному конкретному випадку визначає наявність однієї або декількох з перелічених вище обставин на підставі відповідного медичного висновку. У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а повнолітні дочка (син) мають достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з них одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (ст. 206 СК України). Разом з тим, посилання позивача на незадовільний стан здоров`я, необхідність дороговартісного лікування, дотримання спеціальної дієти, матеріальний стан відповідача, а саме отримання значного доходу, жодним чином не підтверджує обгрунтування щомісячних витрат, які перевищують розмір пенсії та отримуваної допомоги від відповідача, та які є розумними з огляду на зміст позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачує комунальні послуги позивачки, надає щомісячну матеріальну допомогу матері у добровільному порядку, яка, на думку суду, є розумною та достатньою для належного утримання та забезпечення позивача, що свідчить про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВС №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи розмір доходів сторін по справі, а також наявність на праві власності у позивача нерухомого майна, наявність боргових зобов`язань у відповідача, враховуючи майновий стан позивача, те, що відповідач жодним чином не ухиляється від виконання обов`язку з утримання непрацездатної матері, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). При прийнятті рішення суд також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed