Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики грошових коштів від 05.06.2024 у розмірі 650\~000,00 Євро. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 5\~844,04 грн. Повернуто з Державного бюджету [PERSON] судовий збір в сумі 5\~844,04 грн. Під час ухвалення рішення суду, судом не вирішено питання про судові витрати в частині витрат позивача на правову допомогу. 24.03.2025\~до суду\~від позивача\~надійшла заява\~про ухвалення\~додаткового рішення\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 100\~000,00\~грн витрат\~на правову\~допомогу.\~ У позовній заяві позивач також зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести в сумі 100 000,00 грн, просив стягнути витрати з відповідача та вказав про надання доказів витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення. 25.03.2025 до суду від відповідача надійшло заперечення на клопотання про стягнення судових витрат. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу, в обґрунтування якого зазначив, що позивачем не зазначено попередній розрахунок судових витрат та не зроблено заяву до закінчення судових дебатів про надання доказів витрат на правову допомогу протягом 5-ти днів з дня ухвалення судового рішення. Також зазначив, що по справі фактично прийняте рішення в зв`язку з частковим визнанням відповідачем позовних вимог та частковим відмовленням позивача від частини позовних вимог від так адвокатом позивача фактично надано послуги з: - складанням позовної заяви; - складанням відповіді на відзив; - складанням клопотання про відмову від частини позовних вимог; - представництво інтересів позивача в режимі відео конференції. Від так з урахуванням критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката такі витрати не можуть перевищувати 15 000,00 грн. З урахуванням викладеного відповідач заперечує щодо задоволення клопотання про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги в сумі 100 000,00 грн. Суд критично оцінює твердження відповідача про не зазначення позивачем попереднього розрахунку судових витрат та не зроблено заяву до закінчення судових дебатів про надання доказів витрат на правову допомогу протягом 5-ти днів з дня ухвалення судового рішення, оскільки позивачем зроблено відповідні процесуальні дії, що відображено в тексті позовної заяви. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04). Верховний Суд у справі N 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Витрати позивача на правову допомогу підтверджуються ордером, договором про надання правничої допомоги №01-25/23 від 01.05.2023, Додатковою угодою №3 від 27.08.2024, звітом про надання правової допомоги від 21.03.2025, актом №1 від 21.03.2025 приймання передачі наданих послуг (а.с. 232-238). Дослідивши зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, враховуючи предмет позову, а саме: стягнення заборгованості за договором позики, який не потребує дослідження великого об`єму нормативно-правових актів, збору та аналізу значної кількості документів, а також значного дослідження практики вирішення судами справ даної категорії, тривалість розгляду справи, визнання позову відповідачем, приходжу до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу в сумі 100\~000,00 грн не є пропорційними до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін. Враховуючи обставини\~та результат\~розгляду даної\~справи,\~а також\~зважаючи на\~опис правової\~допомоги,\~яка надана\~позивачу за\~Договором,\~заперечення відповідача,\~суд вважає\~пропорційним розміром\~витрат на\~оплату професійної\~правничої допомоги\~до предмета\~спору та\~складності справи\~-\~15 000,00 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Outcome: approved