Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету "Запорізька політехника" за денною формою здобуття освіти, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, за весь час його навчання, але не більше як до 23-х років, починаючи з 24 січня 2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідач зобов`язаний утримувати дитину згідно норм Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 28.02.2025, яке було неодноразово відкладено через неможливість розгляду справи за наявними матеріалами та з інших причин. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 20.08.2005 у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (відповідний актовий запис № 424), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, про що 08.02.2007 зроблено відповідний актовий запис № 121 (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта на ім`я [PERSON] (а.с.3) та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №654577-2021 від 23.02.2021 (а.с.9). Згідно довідки №13/25.1 від 28.01.2025, [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Запорізький електротехнічний фаховий коледж" Національного університету "Запорізька політехніка" за денною формою здобуття освіти на третьому курсі групи РПЗ 22. Термін навчання з 01.09.2022 до 30.03.2026 (а.с.11). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 199\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, [PERSON] навчається на денній формі та не в змозі офіційно працювати і отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та враховуючи, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення із дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою, що відповідатиме потребам сина у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст. 196 СК України щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути 50% суми судового збору, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved