Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Зазначала, що [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . За життя ані [PERSON] , ані [PERSON] заповіту складено не було. Після смерті спадкодавців залишилось спадкове нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі у період з 28.09.2016 по 28.03.2017 були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У процесі збирання та обробки інформації щодо спадкового майна стало відомо про факт приватизації зазначеної квартири згідно розпорядження органу приватизації Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 14.01.1999 за № 1-225 у рівних долях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За даними реєстрових книг Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] та [PERSON] (в рівних частинах) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації держадміністрації Шевченківської району міста Києва від 14.01.1999 розпорядження № 24225, та за [PERSON] на 1/3 частини квартири, на підставі Договору дарування від 02.10.2002 № 1 -2155 та зареєстрованого в Бюро 11.10.2002 року за реєстровим № 2288. У подальшому, 1/3 частина квартири, належна [PERSON] фактично перейшла у власність її сестри - [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На момент смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями, які звернулись з заявою про прийняття спадщини за [PERSON] та /або фактично прийняли спадщину є: малолітня донька - [PERSON] , мати спадкодавця [PERSON] (фактично прийняла у спадщину частину спадкового майна після смерті сина, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відтак, є всі підстави вважати, що малолітня [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в рівних частинах після смерті [PERSON] , а саме - по 1/6 частини кожна. За життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не складала. З огляду на це, у відповідності до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у зв`язку зі смертю [PERSON] , право на першочерговість у спадкуванні за законом мали б її діти, та чоловік, якби вони були живими на день відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві № 3003/3.1-44 від 12.08.2019, [PERSON] мала чоловіка - [PERSON] та двох дітей: [PERSON] та [PERSON] , які померли ще за життя [PERSON] . На момент смерті [PERSON] єдиними особами, що звернулись із заявою про прийнятій спадщини є її онуки: [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з відмовою в отриманні дублікату правовстановлюючого документу для оформлення права власності на майно за малолітньою [PERSON] у порядку спадкування за законом, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Л. та приватним нотаріусом Київською міського нотаріального округу Шершун Н. К. були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Єдиною правовою підставою винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відсутність відповідного правовстановлюючого документу на квартиру. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати за [PERSON] право власності: на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] та на 5/12 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлої баби [PERSON] . У відзиві на позов [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. У судове засідання позивачка та відповідачка не з`явилася, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких просили позов задовольнити у повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Л. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23 т. 1). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 31 т. 1). Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 32 т. 1). Відповідно до листа Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.04.2019 згідно акту про передачу документації по приватизації державного житлового фонду від 05.11.2001, у зв`язку зі змінами меж районів м. Києва, відповідно до рішення Київської міської Ради VIII сесії XXIII скликання від 30.01.2001 за № 162/1139, відділ приватизації житла Шевченківської районної державної адміністрації Києва передав відділу приватизації житла Управління з питань майна Подільської районної державної адміністрації м. Києва на зберігання архівні приватизаційні справи згідно переліку. Квартира [ADDRESS] ) приватизована згідно розпорядження органу приватизації Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 14.01.1999 № 24225. Свідоцтво про право власності оформлено на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - в рівних долях. Копії свідоцтв про право власності на житло у відділі з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не зберігаються (а.с. 36-42 т. 1). Згідно з інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.10.2019 за даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: 2/3 частини - [PERSON] , [PERSON] ( в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації держадміністрації Шевченківського району м. Києва 14.01.1999 № 24225 та зареєстрованого в Бюро 21.01.199 за №2288; 1/3 частина - [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 14 02.10.2002 №1-2155, та зареєстрованого в Бюро 11.10.2002 за № 2288 (а.с. 43 - 44 т. 1). Згідно з заповітом, складеним [PERSON] 15.05.2003 остання заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 45 т. 1). 10.07.2017 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Л. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулася [PERSON] , в інтересах доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 248 т. 1). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Л. від 17.07.2020 відмовлено [PERSON] , яка є законним представником малолітньої [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я малолітньої [PERSON] після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус вказала на те, що до складу спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] входить частина квартири [ADDRESS] , 1/3 частка якої належала їй особисто, 1/3 частка [PERSON] прийняла у спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] своєї сестри [PERSON] , та 1/6 частка [PERSON] прийняла у спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] свого сина [PERSON] . При цьому правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві на зазначене майно законним представником спадкоємиці подані не були (а.с. 54 т. 1). 15.08.2017 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] , в інтересах якої діє мати [PERSON] (а.с. 169, 202 т. 1). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шершун Н.К. відмовлено [PERSON] , від імені якої як законний представник діє мати [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус вказала на те, що Подільська районна в місті Києві державна адміністрація на її запит відмовила у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого відділом приватизації держадміністрації Шевченківського району м. Києва 14.01.1999 розпорядження № 24225), у зв`язку з втратою оригіналу документа (а.с. 55-56, 203 т. 1). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, [PERSON] є спадкоємицею після смерті свого батька та після смерті своєї баби за правом представлення. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, в силу норм чинного законодавства умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартири є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Обґрунтовуючи позов, позивач, зокрема, вказувала на те, що на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з сестрою - [PERSON] та племінником - [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , що могли б претендувати на спадкування за законом (як то батьки, діти, чоловік тощо) станом на момент смерті [PERSON] - немає. Відтак, після смерті [PERSON] , її рідна сестра - [PERSON] , як єдиний спадкоємець (як за заповітом, так і за законом), формально/ фактично прийняла у спадщину 1/3 частини квартири, належної [PERSON] на праві власності, у подальшому, [PERSON] фактично прийняла у спадщину частину спадкового майна після смерті сина - [PERSON] , у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак право власності на спадкове майно після смерті сестри та сина [PERSON] за життя не оформила. Як установлено судом, у квартирі [ADDRESS] у період з 28.09.2016 по 28.03.2017 були зареєстровані наступні особи: [PERSON] з 27.12.1980, [PERSON] з 08.01.1986, [PERSON] з 31.10.2002, [PERSON] з 13.09.2008 (а.с. 35 т. 1). Таким чином, [PERSON] за життя належно на праві власності 5/6 частини квартири [ADDRESS] : 1/3 частина квартири належала їй особисто на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 14.01.1999 № 24225, 1/3 частину квартири [PERSON] прийняла у спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті [INFO] своєї сестри [PERSON] , 1/6 частину квартири [PERSON] прийняла у спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті [INFO] сина - [PERSON] . Відсутність у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вказані частини нерухомого майна в силу вимог ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє її спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що вона не прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] . Проти вказаних обставин не заперечувала і відповідач у справі. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 в справі № 523/3522/16-ц зроблено висновок, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Отже, [PERSON] має право на спадкування після смерті свого батька та після смерті своєї баби за правом представлення. [PERSON] в інтересах [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та після померлого [PERSON] . Крім [PERSON] , спадкоємицею після померлої [PERSON] є донька [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2024 задоволено частково клопотання представника позивача та витребувано з Подільської районної у м. Києві державної адміністрації копію свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з листом Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, надісланим на виконання зазначеної вище ухвали, повідомлено суд про те, що квартира [ADDRESS] приватизована відповідно до розпорядження органу приватизації Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 14.01.1999 № 24225. Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність. Відповідно до рішення Київської міської Ради VIII сесії XXIII скликання від 30.01.2001 № 162/1139 «Про адміністративно-територіальний устрій м. Києва» та у зв`язку зі змінами меж районів м. Києва, будинок [ADDRESS] переданий з комунальної власності Шевченківського району міста Києва до комунальної власності Подільського району міста Києва. Актом прийому-передачі від 05.11.2001 відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної передав, для подальшого зберігання, архівну документацію по приватизації державного житлового фонду до відділу приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва. Оригінали та копії свідоцтв про право власності відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва для подальшого зберігання до відділу приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва не передавав. Зважаючи на зазначене вище, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація немає можливості надати належним чином засвідчену копію свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 51 т.2). Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , та визнання за [PERSON] права власності на 5/12 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті баби - [PERSON] .

Outcome: approved