Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано\~тим,\~що позивачка\~є власницею\~1/4\~частки,\~а мати\~позивачки [PERSON] \~є власницею\~3/4\~частки житлового\~будинку,\~садибного типу\~з мансардою,\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~загальною площею\~666,4\~кв.м.,\~житловою площею\~200,1\~кв.м.,\~та частка\~в праві\~власності на\~земельну ділянку\~площею 0,0989,\~наданої для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~кадастровий номер\~1410137400:00:034:0257,\~які розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~прийняття спадщини\~після померлого\~чоловіка [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Заяву про\~прийняття спадщини\~після померлого\~чоловіка [PERSON] подавала до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Кравченка Є.М., їм і була заведена спадкова справа. Проте, після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну, нотаріус, який заводив спадкову справу припинив свою діяльність, а документи його архіву не вивозились, тобто відсутній доступ до спадкової справи. Після смерті матері, позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки частка яку прийняла померла мати після свого померлого чоловіка зареєстрована за останнім. Оскільки отримати свідоцтво про спадщину не можливо, позивачка звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у м. Донецьку померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивачки, та [INFO] у м. Донецьк помер [PERSON] , [INFO] . На підтвердження даних фактів надано відповідні свідоцтва про смерть, укладення шлюбу та народження. Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності житловий будинок, садибного типу з мансардою, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 666,4 кв.м., житловою площею 200,1 кв.м., та земельна ділянка площею 0,0989, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1410137400:00:034:0257, які розташовані за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.08.2013 року. Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] одружились 04.06.1960 року. В довідці зазначено, що станом на 24.11.2020 року за адресою [ADDRESS] , окрім батьків позивачки ніхто не був зареєстрований. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.12.2020 року, після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Кравченком Є.М. була заведена спадкова справа та згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка [PERSON] успадкувала частку від частки вищевказаних будинку та ділянки. Там же зазначено, що іншу частку від частки вищевказаних будинку та ділянки успадкувала дружина спадкодавця [PERSON] , 1938 року народження. Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на лист приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Н.М. від 20.10.2023 року, приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Кравченко Є.М., припинив діяльність 22 червня 2022 року та не передавав архів до Донецького обласного державного нотаріального архіву через активні бойові дії. Тобто, можна зробити висновок, що матір позивачки, як дружина померлого має право на частку майна подружжя, оскільки майно було придбано в шлюбі, та частку від частки будинку та ділянки, яка належала померлому чоловіку успадкувала за законом. Отже спадкодавцю належало 3/4 частин будинку та ділянки. Крім того, з копії спадкової справи, заведеної після матері позивачки вбачається, що при житті заповітів та спадкових договорів вона не складала. Окрім позивачки, заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] ніхто не подавав. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1223 ЦК України, Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, територія м. Бахмут і Бахмутського району Донецької області віднесена до тимчасово окупованих територій України відповідно до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, ця інформація є загальновідомою та не потребує доказування. За таких обставин, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка є спадкоємцем першої черги, подавала нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом, при цьому позбавлена можливості оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved