Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи у нього в користуванні знаходився туалет-вбиральня. Він був тимчасовим, навіть не був зареєстрованим в Державному реєстрі прав. В зв`язку з тим, що зазначений туалет був відсутнім в Державному реєстрі прав, то при поділі його не зазначили в паспорті технічної інвентаризації. Так, із матеріалів позовної заяви по справі №592/5506/23 стало відомо, що сусідка - [PERSON] в 23.06.1992 року купила 48/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу в домоволодінні відсутні будь-які господарські споруди, наявний тільки житловий будинок. Іншим власником 52/100 частки є [PERSON] , відповідно до довідки департаменту забезпечення ресурсних платежів від 13.01.2022року. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми №2-890/06 син власниці частки в 52/100 [PERSON] отримав у власність зазначену частку. Але інформація про реєстрацію речових прав за ним в Державному реєстрі прав відсутня, додаю інформація з ДРРП 371154654 від 24.03.2024. Так, одноосібно відповідач - [PERSON] вирішила приватизувати земельну ділянку і звернулася до суб`єкта технічної інвентаризації - [PERSON] та попросила зазначити усі господарські будівлі, які були збудовані на цей час. Так, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи сарай літ. «Б» як об`єкт самочинного будівництва біля вбиральні літ. «Г» з`явився вперше в 2012році. Про це зазначається в рішенні Ковпаківського районного суду м.Суми від 05.03.2024 року по справі №592/5506/23. Відповідно до довідки (а.і.с.2) відповідач та третя особа є співвласниками домоволодіння з 23.06.1992 року. До складу домоволодіння, відповідно до зведеного оціночного акту по домоволодінню станом з 19.04.1971 року по 26.03.1992 року (а.і.с.3) входять наступні будівлі, споруди: літ. «А-1» житловий будинок з прибудовою, літ. «№1» паркан. Відповідно до викопіювання із плану будівельного квартала №230 станом на 27.10.1971 року (а.і.с.4) загальна площа земельної ділянки домоволодіння складає 546 кв.м., під будинком 110 кв.м., під двором 436 кв.м. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 15.07.1986 року (а.і.с.24) житловий будинок зареєстрований із зазначеними вище технічними характеристиками на підставі рішення Ковпаківського райвиконкому від 17.06.1986 року №164 у реєстровій книзі №3 стор.206 за реєстровим номером 253. Відповідачка отримала право власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1992 року в розмірі 48/100 частки будинку з надвірними будівлями (а.і.с.41-42). Частка у домоволодінні була визначена на підставі зведеного акту (а.і.с.36), відповідно до якого кількість споруд та надвірних будівель не змінена та визначена тільки огорожею літ. «№1». Станом на 22.11.2012 року відповідно до зведеного акту (а.і.с.50) крім житлового будинку, з`являються наступні господарські будівлі та споруди: теплиця літ. «Є», сараї літ. «Б», літ. «В», вбиральня літ. «Г», навіси літ. «Д», літ. «Е», літ. «Ж», літ. «аб», огорожі літ. «№1», літ. «№2», літ. «№3», літ. «№4». Відповідно до схематичного плану присадибної ділянки станом на 22.11.2012 року (а.і.с. 51) загальна площа земельної ділянки домоволодіння складає 693 кв.м., під будинком 155 кв.м., під господарським спорудами 70 кв.м., під двором 468 кв.м. Тобто площа використання земельної ділянки збільшилася із 546 кв.м. до 693 кв.м. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку відсутні, документи, що посвідчують право на реконструкцію житлового будинку, та будівництво господарських будівель та споруд відсутні в матеріалах інвентаризаційної справи. Відповідно до довідки (a.i.с.3) співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] з 17.06.1986 року є ЖЕО Ковпаківського району, з 26.03.1992 року [PERSON] , з 24.12.2001 року [PERSON] , з 06.07.2004 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з 14.07.2004 року [PERSON] . До складу домоволодіння, відповідно до зведеного оціночного акту по домоволодінню станом з 19.04.1971 року по 12.12.1991 року (а.і.с. 4) входять наступні будівлі, споруди: літ. «А-1» житловий будинок з прибудовою, літ. «Б» сарай, літ. «В» сарай, літ. «Г» вбиральня, літ. «№1» паркан. Відповідно до викопіювання із плану будівельного квартала №230 станом на 27.10.1971 року (а.і.с. 5) загальна площа земельної ділянки домоволодіння складає 813 кв.м., під будинком 128 кв.м., під господарськими спорудами 79 кв.м. під двором 606 кв.м. Відповідно до технічного паспорту, виданого ЖЕКу (а.і.с. 82-83) вбиральня літ. «Г» з 15.09.1979 року знаходиться саме на тому місці, де і з`явилася вбиральня відповідача у 2012 році. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 15.07.1986 року (а.і.с. 25) житловий будинок зареєстрований із зазначеними вище технічними характеристиками на підставі рішення Ковпаківського райвиконкому від 17.06.1986 року №164 у реєстровій книзі №3 стор. 205 за реєстровим номером 252. Відповідно до схематичного плану станом на 2001 рік уборна літ. «Г» змінила літеру на літ. «Д». Позивач отримав право власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2004 року (а.і.с. 64-68). Відповідно до рішення виконкому Сумської міської ради №619 від 07.09.2004 року квартира була переведена у житловий будинок (а.і.с. 70-71). Площа, конфігурація земельної ділянки не змінювалася. На місці знаходження вбиральні літ. «Д» позивача відповідачка самочинно зайняла територію та самовільно розмістила сараї літ. «Б» та літ. «В». Так вбиральня позивача літ. «Г» у 2021 році змінила назву на літ. «Д», але у відповідача вбиральня залишилося саме із літ. «Г». Крім того, до вбиральні позивача літ. «Д» (літ. «Г» за даними відповідача ) самочинно прибудований не тільки сарай літ. «Б», але сарай літ. «В». В технічному паспорті відповідача зазначена інформація вказана неясно. Ураховуючи норми\~статей 186,\~380,\~381\~Цивільного кодексу\~України,\~господарські будівлі,\~споруди і\~приміщення,\~що розташовані\~з житловим\~будинком на\~одній земельній\~ділянці і\~призначені для\~побутового обслуговування\~власників (співвласників)\~будинку,\~забезпечення їх\~необхідними засобами\~благоустрою,\~вважаються приналежністю\~головної речі\~(житлового\~будинку)\~і не\~є самостійними\~нерухомими речами.\~У зв`язку\~з цим\~право власності\~на такі\~господарські будівлі,\~споруди і\~приміщення,\~як на\~окремі об`єкти\~нерухомого майна,\~не визнається.\~Приналежність слідує\~за головною\~річчю. Згідно ст.387\~Цивільного кодексу\~України власник\~має право\~витребувати своє\~майно від\~особи,\~яка незаконно,\~без відповідної\~правової підстави\~заволоділа ним. Згідно ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Просить суд ухвалити рішення, яким витребувати із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] допоміжне приміщення вбиральні літ. «Д» (літ. «Г» за інвентаризаційними даними відповідача) в стані, який існував до самочинної прибудови до нього сараю літ. «Б» та сараю літ. «В». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Грицик Г.О. позовні вимоги [PERSON] , підтримав з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що він є власником допоміжного приміщення літ. «Г». При цьому, в контексті ст.ст.387, 1212 Цивільного кодексу України виключно власник має право витребувати своє майно від іншої особи. Крім того, згідно ст.400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Позивач не звертався до відповідачки з вимогою про повернення допоміжного приміщення літ. «Г». За таких обставин звернення з позовом про витребування цього майна є передчасним. Позивач вказує у позові, що порушено його право на вбиральню. Яке саме право порушено позивач не зазначив. В обґрунтування порушення свого права позивач посилається на договір поділу об`єкта нерухомого майна, (житлового будинку) від 17.08.2018 року. Позивач є стороною даного договору. Таким чином, він був обізнаний про порушення заявленого у позові права з 17.08.2018 року. Позивач звернувся із позовом 24.03.2024 року з пропуском строку позовної давності, який становить 3 (три) роки, в зв`язку із чим відповідачка заявляє про пропущення позивачем строку позовної давності і просить суд врахувати цей факт при винесенні рішення за результатами розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 04.07.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] адвоката Нестеренко А.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Ухвалою суду від 18.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] адвоката Грицика Г.О., представника відповідачки [PERSON] адвоката Нестеренко А.В., дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав: Суд установив, що згідно з договором про поділ об`єкта нерухомого майна від 17.08.2018 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку А-1, загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м з прибудовою «а», навіс «Б», огорожа №1-4 за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5 т.1). Позивач [PERSON] , його представник вимоги обгрунтовують тим, що до вбиральні позивача літ. «Д» (літ. «Г» за даними відповідачки) [PERSON] самочинно прибудувала сарай літ. «Б», сарай літ. «В» і це відображено в технічному паспорті відповідачки станом на 22.11.2012 року. Представник позивача стверджує, що вбиральня відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи стала власністю позивача в результаті поділу, але не була зареєстрована в Державному реєстрі прав у зв`язку з тим, що споруда вбиральні була тимчасовою без улаштування фундаменту. 26.03.1992 року Сумський міськвиконком продав [PERSON] 53/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] з надвірними будівлями сарай «В», вбиральня «Д», огорожа №1. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2001 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 53/100 частин жилого будинку А-1, жилою площею 68,0 кв.м з надвірними будівлями сарай «В», вбиральня «Д», гараж «Е», огорожа по [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються копіями з матеріалів інвентаризаційної справи (а.с.147-148, 152 т.1). 47/100 часток жилого будинку належало ЖЕО Ковпаківського району (а.с.151 т.1). Наймачі цієї частини будинку по [ADDRESS] , які проживали в квартирі [ADDRESS] , а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в порядку приватизації отримали у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,7 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.07.2004 року (а.с.155 т.1). Позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2004 року придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 25 кв.м (а.с.160-161 т.1). Жодні господарські будівлі, надвірні споруди до квартири, яку придбав у власність [PERSON] , не належали. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №619 від 07.09.2004 року квартира [ADDRESS] була переведена у будинок присадибного типу (а.с.164 т.1). В зведеному акті вартості споруд та будівель за адресою [ADDRESS] з матеріалів інвентаризаційної справи станом на листопад 2001 року та вересень 2004 року вбиральня «Д» відсутня, є примітка, що вбиральня «Д» знесена (а.с.143 т.1). Згідно з договором купівлі-продажу від 23.06.1992 року [PERSON] придбала 48/100 часток жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с.7). [PERSON] є співвласником 52/100 часток цього будинку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач [PERSON] є співвласником 48/100 часток жилого будинку А-1, загальною площею 113,4 кв.м, житловою площею 76,4 кв.м по [ADDRESS] . Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є житлова прибудова А-1; прибудови а, а3, а7; сараї Б, В; вбиральня Г; навіси Д, Е; теплиця Є; навіс Ж; ганок а6, а8; огорожа №1-4 (а.с.9 т.1). Згідно з п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, в редакції, яка діяла станом на 08.10.2012 року, не належать до самочинного будівництва для будинків садибного типу, дачних та садових будинків, зокрема, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд (незалежно від наявності фундаменту), навісів, альтанок, вбиралень, парканів, літніх кухонь, гаражів тощо (зміни внесені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.08.2012 року №404). З копій матеріалів інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] станом на 22.11.2012 року вбачається, що на плані присадибної ділянки зазначена вбиральня «Г» і в акті поточних змін техніком Сумського міського бюро технічної інвентаризації зазначений цей об`єкт вбиральня «Г» з приміткою, що згідно з наказом №404 від 09.08.2012 року не потребує дозволу на будівництво (а.с.214, 226 т.1). Позивачем заявлена вимога про витребування майна вбиральні літ. «Д» (літ. «Г» за інвентаризаційними даними відповідачки) із незаконного володіння [PERSON] . Згідно зі статтею\~41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частин\~першої\~та\~другої\~статті\~321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття\~328 ЦК України). Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття\~387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Згідно з ст.387 ЦК України виключно власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів, що позивач [PERSON] набув у власність вбиральню літ. «Д» (літ. «Г» за інвентаризаційними даними відповідачки). Внаслідок поділу об`єкта нерухомого майна позивач [PERSON] є власником житлового будинку А-1, загальною площею 55,4 кв.м, житловою площею 34,8 кв.м з прибудовою «а», навіс «Б», огорожа №1-4 за адресою [ADDRESS] . Відсутні підстави і для застосування ст.1212 ЦК України, оскільки вбиральня літ. «Д» не є майном, яке набуте за рахунок іншої особи позивача [PERSON] , який не надав доказів правових підстав належності йому цього майна. Отже, позивач [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження того, що він є власником вбиральні літ. «Д» (літ. «Г»). В контексті ст.387, 1212 ЦК України виключно власник має право витребувати своє майно від іншої особи. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed