Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

19.06.2024 року представник позивача, адвокат Біленський А.Г. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У позові посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 грудня 1994 року по 15 квітня 2021 року, який був розірваний відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 квітня 2021 року. [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі п`яти прожиткових мінімумів на дитину. З часу ухвалення зазначеного рішення змінився матеріальний стан [PERSON] . Так у зв`язку з складнощами спричиненні воєнним станом, ним повністю припинена підприємницька діяльність(витяг додається), за останній рік ним не було отримано доходу від такої діяльності, тому [PERSON] , був змушений влаштуватися на роботу. Трудовим договір був укладений 06.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс-2023» код ЄДРПОУ 44944698 та [PERSON] . Відповідно до його змісту [PERSON] з 07 червня 2024 року працює на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів. Оплата праці відповідно до умов трудового договору становить 10000 гривень. Присуджений розмір аліментів на сьогоднішній час становить 15980 гривень, що значно перебільшує доходи, що отримує позивач. На утриманні позивача, ще перебуває непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] . Так як розмір аліментів значно перевищує доходи позивача, то утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Окрім цього присуджений розмір аліментів, не дозволяє позивача забезпечувати власне існування, та виконувати вимоги судового рішення про присудження аліментів. Позивач вважає, що розмір аліментів має бути спів мірний з доходами, які він отримує, та відповідати його матеріальному стану. Посилаючись на вищевикладене просив зменшити розмір аліментів присуджених за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року по справі 482/1037/22, з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: Миколаївська область, на користь [PERSON] , [INFO] , на дитину [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суму в розмірі п`яти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно на тверду грошову суму -3196 гривень. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх присутності та підтримання позовних вимог. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності у якій також зазначила що позов не визнає посилаючись на майновий стан позивача який окрім припинення ним офіційної підприємницької діяльності не змінився, відповідач має велику кількість нерухомого та рухомого майна, у 2024 році придбав автомобіль Toyota Camry 2013 року випуску. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.11.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/1848/20 винесено судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської обалсті №482/1037/22 від 21 березня 2023 року змінено спосіб стягнення аліментів, встановлених судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.11.2020 року по справі № 482/1848/20 з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на дитину [PERSON] , [INFO] з частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, на тверду грошову суму в розмірі п`яти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Ухвалюючи вищевказане рішення суд виходив з обставин що стосуються майнового стану відповідача [PERSON] , а саме: відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 04.03.2002 року; згідно довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 29.12.2022 року № 31/3029-14-2022, за [PERSON] , загалом, зареєстровано 14 транспортних засобів, серед яких, 6 вантажних, 4 легкових та 4 напівпричепа. Згідно доказів наданих [PERSON] у цій справі ним 07.06.2024 року припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням, що підтверджується витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №33130446 від 18.06.2024 року. Згідно до трудового договору який був укладений 06.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс-2023» код ЄДРПОУ 44944698 та [PERSON] , позивач влаштувався на роботу у вищевказане товариство. Оплата праці відповідно до умов трудового договору становить 10000 гривень. Також відповідач посилався на те що на його утриманні знаходиться його непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , надавши копію паспорта, довідки про РНОКПП останньої та копію свого свідоцтва про народження. Згідно наданої відповідачем [PERSON] копії відповіді №31/30/4843 з ТСЦ МВС №4843 на запит державного виконавця Новоодеського ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області, станом на 05.02.2025 року за [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: ВАЗ 2101, 1979 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; ИЖ 2715 01, 1989 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; ГАЗ 2705,. 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY 2.4, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; MAN TGA 26.400, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; MAN TGX 18.440 BLS, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; CARTWRIGHT CST-39A, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; MAN TGA 18.440, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; ВАЗ 210994-20, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; ROBUSTE KAISER S380, 1998 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; VOLKSWAGEN PASSAT, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; SERRUS KOPL 12-27VL, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; SCHMITZ SPR 24, 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; MAN TGA 18.440, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; MAN TGX 18.440, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; ППЦ 24, 1998 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 07.05.2024 року, ТСЦ 4843. Надаючи оцінку доводам сторін, доказам які ними подано, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі стст.18, 27 конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 15 Цивільного кодексу закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст..ст.150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.3 ст.181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.\~182\~СК України\~ \~судом при\~визначенні розміру\~аліментів враховуються:\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВС «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У постанові ВСУ від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наданими позивачем доказами не доведено значного погіршення його матеріального становища у гіршу сторону. Так позивачем не надано суду всієї повноти доказів свого матеріального стану, зокрема доказів що свідчать про його доходи із ДПС, доказів наявності чи відсутності у нього нерухомого майна тощо. Разом з тим згідно наданих відповідачем доказів за позивачем зареєстровано 17 транспортних засобів з яких зокрема п`ять великовантажних вантажних автомобілів MAN TGX та п`ять причепи /напівпричепи/ напівричепцистерна, що є засобами ведення діяльності з метою отримання прибутку. Наявність у позивача матері пенсійного віку не презюмує його участь у її утриманні (постанова Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц), а обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, не є абсолютним (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року). Доказів необхідності утримання непрацездатної матері та реальної участі у такому утриманні суду не надано. Інших доказів які б свідчили про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я первісного позивача та наявність інших обставин які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів первісним позивачем не надано. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. У ч.1 ст.89 ЦПК визначено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на вищевказані висновки, суд приходить до висновку, що розмір аліментів раніше визначений рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства і потребам забезпечення матеріальних умови для життя дитини, є необхідним та достатнім, а позивачем в цілому не доведено значної зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини які можуть вплинути на розмір аліментів які підлягають стягненню. За такого у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені сторонами покласти на сторони які їх понесли. За таких обставин,

Outcome: dismissed