Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У січні 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Національний банк України про захист прав споживачів. В обґрунтування позову зазначала, що позивач має відкриті рахунки в АТ «Державний ощадний банк України», які вона використовує для отримання пенсії та соціальних виплат. На вказані рахунки постановою державного виконавця було накладено арешт, яка була виконана АТ «Державний ощадний банк України». Проте у відповідності до вимог чинного законодавства на вказані рахунки не може бути накладено арешт. Враховуючи викладене просила: визнати її право на недоторканність коштів цільового призначення для пенсійних та соціальних виплат на рахунках [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у виконавчих провадженнях щодо примусового стягнення коштів; визнати рахунки [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкриті на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), спеціальними рахунками, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено; заборонити Акціонерному товариству «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», списувати коштів по виконавчим провадженням з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); зобов`язати Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», повернути списані кошти по виконавчим провадженням з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); зобов`язати Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», надати в ПДФ-копіях виписки з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою судді від 05.03.2024 провадження у справі №757/5726/24-ц відкрито та вирішено розглядати справу за правилами позовного (спрощеного) провадження. 04 лютого 2025 року від представника Національного банку України до суду надійшли пояснення по справі, в яких остання просила розглянути судовий спір відповідно до законодавства України за відсутності представника Національного банку. 13 лютого 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій останній просив відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав. Згідно електронної системи АТ «Ощадбанк» позивачу у Банку відкрито наступні рахунки: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] . Рахунок № [NUMBER] в АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] в базах даних AТ «Ощадбанк» відсутній. 14.02.2014 між [PERSON] було укладено Договір № 795225 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Пунктом 1.1.1 Договору передбачено, що Банк відкриває позивачу поточний paxyнок № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) на умовах Тарифного пакету «Соціальний». Відповідно до п.1.2 Договору банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок позивача грошові кошти, які надходять позивачу та забезпечує розрахунки за операціями, в т.ч. з використанням платіжної картки. Умовами договору не визначено статус рахунку № [NUMBER] ) як такого, на який зараховуються виключно соціальні кошти позивача . 18.05.2018 між Позивачем та АТ «Ощадбанк» було укладено Договір комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) на підставі заяви про приєднання №1397312 (заява про приєднання) до цього договору позивача. Відповідно до п. 3.1 Заяви про приєднання, поданої Позивачем до Банку, шляхом підписання цієї заяви клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку https://www.oschadbank.ua тa укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору. Згідно з п.3.2 Заяви Банк відкриває [PERSON] поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платiжної картки) за дебетово-кредитною схемою. Пунктом 3.4.1 Заяви визначено, що поточний pахунок № [NUMBER] (№ [NUMBER] Гривня) на умовах тарифного пакету «Miй комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою. Умовами невизначено статус рахунку № [NUMBER] ) як такого, на який зараховуються виключно соціальні виплати позивача. Як зазначаються в п. 3.1 розділу III ДКБО фізичних осіб (в редакції від 04.04.2018) Договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банк, у разі приєднання клієнта до договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а клієнт зобов`язуються їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Отже, поточні рахунки № [NUMBER] тa № [NUMBER] , згідно з Постановою Національного банку України від11.09.2017 № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» (Постанова НБУ No 89) не є рахунком зі спеціальним режимом використання, зокрема таким, що обслуговує кошти, які призначено лише для виплати соціальної допомоги та пенсійних виплат. Банк відкриває Клієнту Картковий рахунок в національній та/або іноземній валюті на підставі Заяви про приєднання, випускає та надає Картку та ПН - конверт до неї (крім карток, до яких ПН-конверт не надається та (Віртуальної картки,) та здійснює pозрахунково-касове обслуговування Клієнта відповідно до статуту Банку, Тарифів, умов функціонування кореспондентських рахунків Банку, правил МПС, Законодавства та цього Договору, а Клієнт оплачує такі послуги Банку відповідно до Тарифів (п.1.1. Розділу XX ДКБО). Відповідно до п. 1.5 ДКБО Клієнт самостійно розпоряджається наявними на картковому рахунку коштами в порядку, визначеному Законодавством. Банк не має права на власний розсуд визначати та контролювати напрями використання коштів Клієнта, якщо можливість обмеження права розпорядження клієнта грошовими коштами на картковому рахунку не передбачена договором та/або Законодавством. Пунктом 1.7 Розділу XX ДКБО передбачено, якщо відповідно до законодавства /або існуючої практики Банку Банк зобов`язаний відкрити Клієнту відповідні допоміжні aбо інші спеціальні рахунки, Клієнт своєчасно здійснює всі дії (надає всі документи), виконання (надання) яких вимагається від Клієнта у разі відкриття йому банком будь-якого такого рахунка. Однак, позивач до банку з заявами про визначення рахунків № [NUMBER] i № [NUMBER] такими, що використовуються виключно для отримання соціальних виплат не зверталася, відповідні документи не надавала. Отже, на зазначені поточні рахунки можуть перераховуватись будь-які кошти, вт.ч., але не виключно, пенсійні виплати [PERSON] . На рахунки, які відкриті на ім`я [PERSON] в АТ «Ощадбанк», зокрема і на раxунки: № [NUMBER] i № [NUMBER] бyлo накладено арешт відповідно до: - Постанови заступника Довгинцевського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової Ольги Володимирівни. від 19.11.2024 y ВII № [NUMBER]; - Постанови заступника Довгинцевського відділу державної виконавчої служби умісті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової Oльги Володимирівни. від 03.12.2024 у ВП № [NUMBER]. 07 березня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились про розгляд справи повідомлялись належним чином. Позивач просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, згідно електронної системи АТ «Ощадбанк» позивачу у Банку відкрито наступні рахунки: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; № [NUMBER] . На рахунки, які відкриті на ім`я [PERSON] в АТ «Ощадбанк», зокрема і на раxунки: № [NUMBER] i № [NUMBER] бyлo накладено арешт відповідно до: - Постанови заступника Довгинцевського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової Ольги Володимирівни. від 19.11.2024 y ВII № [NUMBER]; - Постанови заступника Довгинцевського відділу державної виконавчої служби умісті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової Oльги Володимирівни. від 03.12.2024 у ВП № [NUMBER]. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18)). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Судовий захист повинен бути повним, відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20). Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19)). Звернувшись до суду з цим позовом, [PERSON] просить визнати її право на недоторканність коштів цільового призначення для пенсійних та соціальних виплат на рахунках [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у виконавчих провадженнях щодо примусового стягнення коштів; визнати рахунки [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкриті на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), спеціальними рахунками, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено; заборонити Акціонерному товариству «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», списувати коштів по виконавчим провадженням з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); зобов`язати Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», повернути списані кошти по виконавчим провадженням з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); зобов`язати Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», надати в ПДФ-копіях виписки з рахунків [NUMBER] і [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», відкритих на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Вказані вимоги не є ефективним способом захисту, оскільки, навіть у разі задоволення, потребуватимуть додаткових заходів судового втручання. Окрім того судовим розглядом встановлено, що ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року скаргу [PERSON] на дії заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслової Ольги Володимирівни, стягувач: Кредитна Спілка «СОЮЗ-ДНІПРО» на дії/бездіяльність державного виконавця, - задоволено частково. Зобов`язано заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслову Ольгу Володимирівну зняти арешт коштів боржника [PERSON] , які є пенсійними та соціальними виплатами, що надходять на рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкриті у АТ « Державний ощадний банк України», на ім`я [PERSON] , яка має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Зобов`язано заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Маслову Ольгу Володимирівну повернути стягнуті кошти боржника [PERSON] , які були перераховані їй як пенсія та житлова субсидія, що надходили на рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкриті у АТ « Державний ощадний банк України». Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Outcome: dismissed