Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося в суд з даною заявою, в якій просять стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 3864724 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2023 станом на 24.04.2024 у розмірі 141611,27 грн. та судові витрати в справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № 3864724 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, остання отримала кредит у розмірі 24500,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку емітовану АТ "КБ"Приватбанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). 24.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №24/04/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №3864724 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2023 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором заборгованість відповідача станом на 24.04.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) становить 141611,27 грн, яка складається з: -23399,20 грн.- заборгованість за кредитом; -118212,07 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно п.1.4 Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 01.08.2023 по 24.04.2024 (включно). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3864724 за умовами якого Товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит в сумі 24500,00 грн на строк 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,00% від суми кредиту в день. Відповідач підписала договір одноразовим ідентифікатором Т040, який був надісланий на номер телефону, повідомлений відповідачем. Згідно з п. 4.1 договору відповідач зобов`язався повернути суму позики та сплату процентів за користування кредитом у повному обсязі в термін визначений графіком платежів. Відповідно до довідки вих.№ 2863-2604 від 26.04.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (сервіс онлайн платежів ІPay.ua) 01.08.2023 на платіжну картку [NUMBER] були перераховані кошти в сумі 24500 грн. 04.03.2025 до суду надійшли витребувана ухвалою від 10.10.2024 в АТ КБ «Приватбанк» інформація, з якої вбачається, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). З наданої банком виписки по рахунку [NUMBER] щодо руху коштів по зазначеній картці вбачається надходження 01.08.2023 коштів в сумі 24 500 грн. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 24/04/2024 від 24.04.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 3864724 від 01.08.2023 в загальній сумі 141611,27 грн, в т.ч. за сумою кредиту 23399,20 грн, за нарахованими процентами 118212,07 грн, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 24.04.2024 року. Розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення, підтверджується наданим розрахунком заборгованості. На цей час заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, підписання договору від 01.08.2023 відповідачем з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) свідчить про його укладення сторонами і досягнення згоди щодо усіх істотних умов правочину. Згідно з ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем доведений факт надання відповідачу в користування кредитних коштів в розмірі і на умовах, описаних вище. Відповідачем не надані спростування наявності боргу або його розміру. Таким чином, заборгованість в розмірі 141611,27 грн, в тому числі за сумою кредиту 23399,20 грн, за нарахованими процентами 118212,07 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано такі докази: 1) копію договору про надання юридичних послуг від 03.07.2023 № 03/07/2023, укладеного між ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденком К.В.; 2) копію акту приймання-передачі наданих послуг № 70 до договору про надання юридичних послуг від 03.07.2023; 3) копію витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 70 до договору про надання юридичних послуг від 30.07.2023; 4) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката та має бути стягнено з відповідача на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Outcome: approved