Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (далі - ТДВ «СК «Віді-Страхування») звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 28.07.2023 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №CLAU-001357, предметом якого є страхування автомобіля «Land Rover Range Rover Velar», д.н.з. [NUMBER] . 04.10.2023 о 20 год. 15 хв. [PERSON] у м. Києві, на перехресті вул. Володимирська та вул. Прорізна, керуючи автомобілем марки «NISAN ROGUE», д.н.з. [NUMBER] , здійснила виїзд на регульованому перехресті на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 20.10.2023 страхувальник звернувся до ТДВ «СК «Віді-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. 23.10.2023 ТДВ «СК «Віді-Страхування» було складено страховий акт №17055 та розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких 24.10.2023 було виплачене страхове відшкодування в розмірі 570679,98 грн. Відповідно до копії постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №761/37373/23 відповідача було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно полісу 214588038, яке здійснило виплату в розмірі 157 500 грн. в межах ліміту з урахуванням франшизи. Залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 570679,98 грн. - 157500 грн. = 413179,98 грн. Позивачем було направлено претензії відповідачу, однак остання залишила її без задоволення. Просив стягнути з відповідача в порядку суброгації суму страхового відшкодування в розмірі 413179,98 грн. та судові витрати. 02.07.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення недоліків. 22.07.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20.09.2024 постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отримані останньою 06.08.2024. Зважаючи на неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 28.07.2023 між ТДВ «СК «Віді-Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №CLAU-001357, предметом якого є страхування автомобіля «Land Rover Range Rover Velar», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16.11.2023 у справі 761/373/23 [PERSON] 04.10.2023 о 20 год. 15 хв. у м. Києві, на перехресті вул. Володимирська та вул. Прорізна, керуючи автомобілем марки «NISAN ROGUE», д.н.з. [NUMBER] , здійснила виїзд на регульованому перехресті на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 20.10.2023 [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Віді-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. 23.10.2023 ТДВ «СК «Віді-Страхування» складено страховий акт №17055, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 570679,98 грн. 24.10.2023 ТДВ «СК «Віді-Страхування» перерахувало на користь ТОВ «Віді-Пауер» 570679,98 грн., призначення платежу «Страх. Відшк. Зг. СТ-17055 від 23.10.2023 та з [PERSON] за ремонт ТЗ д/н [NUMBER] зг.рах. № ПАсС-0018287 від 19.10.2023 в т.ч. ПДВ», що підтверджується платіжною інструкцією від 24.10.2023 №6711. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно полісу 214588038, розмір ліміту за шкоду життю та здоров`ю становить 320 000 грн., розмір ліміту за шкоду майну - 160000 грн., розмір франшизи - 2500 грн. 30.11.2023 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» в розмірі 157 500 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно з наведеними положеннями до страховика, у разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до ТДВ «СК «Віді-Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відповідач повинна відшкодувати позивачу у порядку суброгації 413179,98 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 4958,16 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved