Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі-позивач) звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із відповідним позовом до [PERSON] (далі-відповідач) обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.03.2021 позивач позичив відповідачу\~грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. За користування позиченими коштами відповідач зобов`язався сплачувати позивачу відсотки за користування коштами в розмірі 4% за кожен тиждень користування коштами, однаковими платежами, які вказані у графіку платежів. На звернення позивача щодо добровільного погашення заборгованості відповідач не реагує. Незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів відповідач уникає зустрічі та ухиляється від виконання зобов`язання. Станом на 23.11.2024 заборгованість відповідача становить 201 000,00 грн,\~з яких: 25 000,00 грн. - основна сума боргу; 176 000,00 грн. - заборгованість по відсотках за користування коштами. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 19.02.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти від 04.03.2025 та 29.03.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою", у зв`язку із чим конверти із вкладенням повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. 17.04.2025 представником позивача адвокатом Сауляк Є.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 18.04.2025. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2021 позивач надав [PERSON] грошову позику під розписку у розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується розпискою, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с. 3). Дана розписка від 23.03.2021 написана власноручно. За користування позиченими коштами відповідач зобов`язався сплачувати позивачу відсотки в розмірі 4% за кожен тиждень користування коштами, однаковими платежами, які вказані у графіку платежів, що подається в додатку до розписки, а в разі невиконання умов розписки зобов`язувався сплатити 5% від суми заборгованості за кожний день затримки. Відповідно до графіку платежів, який долучено до розписки (а.с. 4), зазначено паспортні дані позичальника [PERSON] , його ідентифікаційний код, місце проживання. Суму позики\~25 000,00 грн. Строк позики в тижнях: 24 місяці. Дата першого платежу\~23.04.2021. Сума щотижневого платежу складає 5 041 грн. 66 коп., з яких 1\~041 грн. 66 коп. - тіло позики, 4000 грн. - відсотки. Датою останнього платежу по тілу позики зазначено 23.03.2023. Відсотки нараховано по 23.11.2024 у сумі 176 000 грн. (тобто поза межами строку дії договору позики, який складає 24 місяці). Загальна заборгованість становить 201\~000 грн., з яких: 25 000,00 грн.\~тіло боргу; 176 000 грн.\~заборгованість по відсотках. Відповідно до графіку платежів жодної відмітки про погашення позики та відсотків немає, тобто позичальник не виконав своїх зобов`язань у повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в позику, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт отримання відповідачем коштів в сумі 25 000,00 грн. доведений позивачем письмовим доказом, а саме власноручно написаною відповідачем розпискою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ст. 525\~ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов`язання, згідно зі\~ ст. 526 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями\~ ст. 610 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до \~ст. 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Верховний Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 31 жовтня 2018 року (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18, досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545\~ЦК України\~визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. На момент звернення до суду розписка відповідача [PERSON] про отримання грошових коштів в якості позики знаходилась у позивача [PERSON] , а на даний час знаходиться в матеріалах справи, що свідчить про не повернення позики, що не спростовано відповідачем. За таких обставин наявний факт невиконання відповідачем покладеного на нього зобов`язання щодо повернення позики у сумі 25 000,00 грн. Що стосується стягнення із відповідача відсотків за користування отриманими у позику коштів, то суд враховує узгоджені у розписці умови, а саме встановлення розміру процентів за користування коштами - 4% за кожний тиждень, однаковими платежами, які вказані у графіку платежів. При цьому строк позики, відповідно до графіку платежів, що є невід`ємною частиною договору позики (розписки) становить 24 місяці з 23.03.2021 по 23.03.2023. 15.08.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 761/13715/13-ц, провадження № 61-11145св18 підтвердив висловлену позицію викладену у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Велика Палата Верховного суду в Постанові 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16ГС22), зазначила наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Відповідно до статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи встановлені судом обставини, в контексті приведених правових норм та усталеної судової практики, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню основна сума заборгованості, а\~ також відсотки у межах погодженого сторонами договору строку позики - 24 місяці і розміру процентної ставки 4% за кожний тиждень користування. Таким чином, врахувавши строк дії договору позики, а саме 24 місяці (104 тижні), тобто до 23.03.2023, суд приходить до висновку, що стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 129 000 (сто двадцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп. з яких: - 25\~000,00 грн. - основна сума боргу; - 104\~000,00 грн. - заборгованість по відсотках за користування коштами, виходячи з наступного розрахунку: 25 000 грн. (сума позики) * 4% (процентна ставка в тиждень) * 104 тижні (строк кредитування). У решті позову суд відмовляє, оскільки по завершенню строку кредитування у кредитодавця виникло право на стягнення грошових коштів виключно на підставі статті 625 ЦК України. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом, позивач був звільнений від сплати судового збору, відтак з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (129 000,00 грн. з 201 000,00 грн., що становить 64,18%), а отже з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 290 (одна тисяча двісті дев`яносто) гривень 02 коп. (2\~010,00 грн. (1% від ціни позову) * 64,18% задоволених позовних вимог).

Outcome: partial