Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

21 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 26.08.2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, реєстрація якого проводилась Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №761. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. ситуація ускладнюється зловживанням відповідачем спиртними напоями, що негативно впливає на їхню дитину, [PERSON] . Ці обставини стали причиною частих сварок, які зробили неможливим збереження нашої сім`ї. Таким чином, вона та відповідач припинили шлюбні відносини, перестали проявляти турботу по відношенню один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її так його інтересам. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивачка не з`явилася; при цьому 22 квітня 2025 року на адресу суду надала заяву, у якій просила розгляд цивільної справи про розірвання шлюбу проводити без її участі, цивільний позов підтримує, просить задовольнити та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно у судове засідання не з`явився; відзив не подав. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.08.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 761. Подружжя має спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Наразі сторони не ведуть спільне домашнє господарство, проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам і інтересам їхньої дитини. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, частиною 1\~статті 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до приписів\~ст. 37 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У\~статті 110 СК України\~закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач заперечень на позов не подавав. На підставі викладеного та

Outcome: approved