Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2019 року. Сторони по справі мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з травня 2022 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, дитина проживають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " [PERSON] ". Стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Ухвалою суду від 11.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,\~281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2019 року, згідно актового запису про шлюб №34, складеного 17.04.2019 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Сторони по справі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №294, складеного 13.11.2019 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. На сьогодні дитина проживає разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з травня 2022 року. Подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сумісне життя. Відповідач проживає окремо від сім`ї. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК Україниза рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України,- частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з якою проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальнсть за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року на набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальнсть за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини з травня 2022 року, інших дітей на утриманні немає, та позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, при цьому позивачем не надано доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі, то суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, визначивши їх у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, проте не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 19.09.2024 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права відповідача. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 19.09.2024 року, саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти за рішенням суду. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання дитини згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Станом на день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 1211,20 грн, таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Вимоги про стягнення судових витрат за сплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу стороною позивача не заявлено. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 28.08.2024 року між адвокатом Вербинською Мариною Олександрівною та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №07/28082024, відповідно до п. 3.1 якого сторони встановили оплату за домовленістю у розмірі 7\~000,00 грн. Отже, судові витрати по справі складаються з узгодженого сторонами розміру гонорару адвоката, що підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 28.08.2024 року за №07/28082024, квитанцією 01/09 про сплату гонорару від 10.09.2024 року, а тому повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача у розмірі 7 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved