Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» в особі представника Руденка К.В. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 50 625 грн., мотивуючи тим, що 08.02.2024 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6876, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 5 000 грн. строком на 365 днів до 07.02.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування (912,5 % річних). Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (701699). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами, які розміщені на сайті позивача. ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало [PERSON] кредит в сумі 5 000 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідач) № [NUMBER] , емітованої в АТ УНІВЕРСАЛБАНК», а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19.03.2025 року становить 50 625 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 000 грн., заборгованість за нарахованими процентами за період з 08.02.2024 року по 07.02.2025 року в сумі 45\~625 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 04.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 30.04.2025 року. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 14.04.2025 року за клопотанням представника позивача зобов`язано Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» надати суду інформацію про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , платіжну карту № [NUMBER] , а також надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 08.02.2024 року по 13.02.2024 року з відображенням часу зарахування коштів та надати інформацію про номер телефону, на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною № [NUMBER] в період з 08.02.2024 року по 13.02.2024 року; надати інформацію про всі номери телефону, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 25.04.2025 року та 28.04.2025 року до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли витребувані докази. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи шляхом власноручного отримання судової повістки про виклик до суду та копії позовної заяви разом з доданими до неї документами, на підтвердження чого наявна його розписка; відповідачу запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. До початку розгляду справи будь-яких заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуванням позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.02.2024 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6876, відповідно до умов якого [PERSON] на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 5 000 грн. строком на 365 днів до 07.02.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування (912,5 % річних). Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора (701699). Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами, які розміщені на сайті позивача. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст.\~1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~ч.3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 18.03.2025, на виконання умов зазначеного кредитного Договору, 08.02.2024 року на банківську картку № [NUMBER] відповідача було здійснено переказ грошових коштів в сумі 5 000 грн. Тобто, ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало [PERSON] кредит в сумі 5 000 грн, шляхом його перерахування за реквізитами банківської картки, реквізити якої надав споживач (відповідач) № [NUMBER] , емітованої в АТ УНІВЕРСАЛБАНК». Як вбачається з інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну карту № [NUMBER] , крім того, саме цю банківську платіжну картку вказав відповідач при заповненні анкетних даних під час підписання кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до виписки по рахунку у період з 08.02.2024 року по 13.02.2024 року наявний рух коштів. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку він добровільно не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відзиву на позов відповідач не подав. Зазначене призвело до утворення заборгованості, яка станом на 19.03.2025 року становить 50 625 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 000 грн., заборгованість за нарахованими процентами за період з 08.02.2024 року по 07.02.2025 року в сумі 45 625 грн. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.\~610\~ЦК\~України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629\~ЦК\~України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 25 547 грн. 26 к. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 6876 від 08.02.2024 року в сумі 50 625 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 03.06.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2025 року № 18 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, витяг з реєстру від 28.02.2025 року № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 1937 від 28.02.2025 року. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 10 000 грн. слід зменшити до 5 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved