Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши який просила суд встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказано, що встановлення дану факту є необхідним позивачу для реалізації права спадщину, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , адже постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, відсутністю документального підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки позивач на час відкриття спадщини постійно проживала з матір`ю [PERSON] , здійснювала за нею догляд, позивач звернулася до суду з позовом про визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В ході судового розгляду позивач та ї представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснила, що протягом тривалого часу проживала з батьками, які потребували догляду, підтримки та допомоги, а після смерті батька проживала з матір`ю [PERSON] , яка в жовтні 2020 отримала перелом стегна, була прикута до ліжка та потребувала постійного стороннього догляду. У зв`язку з чим, вона не залишала матір, постійно проживала з нею за адресою: [ADDRESS] . Саме у вказаному будинку її мати померла. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з пропуском строку та відсутністю документального підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просила задовольнити її позов. Відповідачі по справі в судове засідання не прибули, будучи обізнаними про перебування справи на розгляду суду (а.с. 69, 75-76, 85, 91-92), про причини неявки суду не повідомили, заяв з процесуальних питань та відзиву не надали. При цьому, матеріали справи містять заяву відповідача [PERSON] про визнання позову, в якій вона підтверджувала, що [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , доглядала їх матір, у зв`язку з чим вона позов визнає та на спадщину не претендує (а.с. 80). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та допитавши свідків, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, визначившись з нормами права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про її одруження (а.с. 5, 7). Як слідує з довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , місцем смерті якої є с. Красна Балка Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 7 зворот), якій за життя належало право власності на 2/9ч астки домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 8). Бажаючи реалізувати право на спадкування після смерті матері [PERSON] , позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 03.04.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини (а.с. 22 зворот). Як слідує з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася лише [PERSON] (а.с. 43-53). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Звертаючись до суду з цією позовною заявою, [PERSON] вказує на те, що вона від спадщини після смерті матері не відмовлялася, постійно проживала з нею на час відкриття спадщини, а тому просила встановити їй факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що має для неї юридичне значення, адже від нього залежить її право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (справа № Постанова КЦС ВС від 02.11.2021 у справі № 572/1551/20). Отже, для встановлення вказаного юридичного факту, доведенню та встановленню підлягає саме факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не місце їх реєстрації. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином, положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від зареєстрованого місця її проживання. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Той факт, що [PERSON] фактично проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , до дня смерті [PERSON] , підтверджується копією акта про обстеження від 08.11.2024, складеного за участі депутата Глеюватської сільської ради Кузіної Т.С. (а.с. 24), а також довідкою Глеюватської сільської ради № 41 від 14.02.2025 (а.с. 40, 41). Крім цього, даний факт у ході судового засідання підтвердили свідки [PERSON] , що є сусідкою, а також [PERSON] . Кожне із вказаних свідків надав пояснення про те, що [PERSON] постійно, безперервно проживала з матір`ю за вищевказаною адресою, здійснювала за нею догляд, оскільки починаючи з жовтня 2020 року, через перелом стегнової кістки, [PERSON] була прикута до ліжка, потребувала постійного стороннього догляду, який здійснювала [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ході судового засідання досліджено докази, які в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують той факт, що позивач [PERSON] , будучи зареєстрованою в місті Кривий Ріг, фактично постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , до дня її смерті, за адресою: [ADDRESS] . Оскільки перед судом доведено факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , до часу відкриття спадщини, від встановлення даного факту залежить виникнення у [PERSON] права на спадкування, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з підстав відсутності підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити.

Outcome: approved