Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 08 січня 2025 року до Томашпільського районного суду надійшов позов представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» в якому останній просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики № 79757674 в розмірі 41700 грн., за договором позики № 4675989 в розмірі 32886,25 грн., за кредитним договором № 395738 в розмірі 50685,91 грн., за кредитним договором № 7265832 в розмірі 44033,78 грн., за кредитним договором № 1036474 в розмірі 39339,99 грн., за кредитним договором № 09411-11/2023 в розмірі 8775 грн., за кредитним договором № 09412-11/2023 в розмірі 8775 грн., за договором позики № 6369958 в розмірі 2517,60 грн., кредитним договором № 38246-09/2023 в розмірі 39390 грн. та судові витрати. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» позов обґрунтував наступним. 08 лютого 2024 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79757674. 14 червня 2021 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК « ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « ЄАПБ» приймає належні ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41700 грн. з яких 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29700 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 79757674 в сумі 41700 грн. з яких 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29700 грн. - сума заборгованості за відсотками. 05 вересня 2023 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4675989. 14 червня 2021 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК « ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « ЄАПБ» приймає належні ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 23 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32886,25 грн. з яких 7550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25336,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4675989 в сумі 32886,25 грн. з яких 7550 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25336,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. 05 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3957438. 27.06.2024 на підставі договору факторингу № 27062024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Лінеура Україна» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3957438 в сумі 50685,91 грн. з яких 8799,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 41885,93 грн. - сума заборгованості за процентами. 13 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7268832. 27.09.2024 на підставі договору факторингу № 27092024 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Авентус Україна» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7268832 в сумі 44033,78 грн. з яких 15555,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1036474. 30.05.2024 на підставі договору факторингу № 30052024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Селфі Кредит» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1036474 в сумі 39339,99 грн. з яких 6999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 32340 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09411-11/2023. Також, 17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 09412-11/2023. 28.05.2024 на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, серед яких і відповідач. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення ТОВ «Стар Файненс груп» позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 09411-11/2023 в сумі 8775 грн. з яких 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7275 грн. - сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 09412-11/2023 в сумі 8775 грн. з яких 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7275 грн. - сума заборгованості за відсотками. 25 жовтня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 6369958. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу № 11-01/2024 від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2517,60 грн. з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 6369958 в сумі 2517,60 грн. з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 01 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38246-09/2023. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників серед яких відповідач. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 38246-09/2023 в сумі 39390 грн. з яких 7800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31590 грн. - сума заборгованості за відсотками. 14 лютого 2025 року відповідачем подано до суду відзив, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивовано наступним. Щодо заборгованості за договором позики №79757874 від 08.02.2024 р. в розмірі 41700,00 грн. Позивачем зазначено, що 08.02.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №79757874. Відповідно до умов договору, позика надається в сумі 12000,00 грн. Строк позики за договором становить 30 днів. Базова процентна ставка/день є фіксованою та становить 2,50%. Відповідно до п.6 договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Позичальником не було ініційовано пролонгації. Відповідно до Додатку №1 до договору позики №79757874 загальна вартість кредиту становить 14700,00 грн., яка складається з суми кредиту за договором в розмірі 12000,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 2700.00 грн. В свою чергу, позивач за позовною заявою визначає суму заборгованості в розмірі 41700,00 грн, яка складається з: 12000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 29700,00 грн. заборгованість за відсотками. Також, позивач вважає, що він правомірно набув право грошової вимоги за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до цього договору та витягу з реєстру боржників, тому звертається в суд за захистом свого порушеного права. В свою чергу, відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідач заперечує, що такий перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 р. за договором факторингу №14/06/21, та за додатковою угодою №29 від 20.06.2024 р. до цього ж договору, укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів»» - є правомірним, оскільки укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договору позики №79757674 від 08.02.2024 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Щодо заборгованості за договором позики №4675989 від 05.09.2023 р. в розмірі 32886,25 грн. Позивачем зазначено, що 05.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №4675989. Відповідно до умов договору, позика надається в сумі 8000,00 грн. Строк позики за договором становить 30 днів. Базова процентна ставка/день є фіксованою та становить 2,50%. Відповідно до п.6 договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Позичальником не було ініційовано пролонгації. Відповідно до Додатку №1 до договору позики №4675989 (загальна вартість кредиту становить 10400,00 грн., яка складається з суми кредиту за договором в розмірі 8000,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 2400.00 грн. В свою чергу, позивач за позовною заяву визначає суму заборгованості в розмірі 32886,25 грн, яка складається з: 7550,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 25336,25 грн. заборгованість за відсотками. Також, позивач вважає, що він правомірно набув право грошової вимоги за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до цього договору та витягу з реєстру боржників, тому звертається в суд за захистом свого порушеного права. В свою чергу, відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідач заперечує, що такий перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 р. за договором факторингу №14/06/21, та за додатковою угодою №22 від 11.04.2024 р. до цього ж договору, укладений між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів»» - є правомірним, оскільки укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договору позики №4675989 від 05.09.2023 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Щодо заборгованості за договором №3957438 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.09.2023 р. в розмірі 50685,91 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідач заперечує, що такий перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу №27062022 - є правомірним, оскільки укладання цього договору відбулось ще до моменту підписання договору №3957438 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.09.2023 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Щодо заборгованості за договором №7265832 про надання споживчого кредиту від 13.11.2023 р. в розмірі 44033,78 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором №7265832 про надання споживчого кредиту від 13.11.2023 р. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на реєстр боржників до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44033,78 грн., з яких: 1555,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 27.09.2024 р. до договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 р. Позивач надав до суду договір факторингу №27092024 від 27.09.2024 р., за яким відсутні загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором та ціна продажу, не в повному обсязі, а саме 1 (першу), 2 (другу), 3 (третю) та 10 (десяту) сторінки. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №27092024 від 27.09.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором №7265832 про надання споживчого кредиту від 13.11.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору №7265832 про надання споживчого кредиту від 13.11.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Щодо заборгованості за договором №1036474 про надання споживчого кредиту від 03.10.2023 р. в розмірі 39339,99 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором №1036474 про надання споживчого кредиту від 03.10.2023 р. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 30.05.2024 р. до договору факторингу №30052024 від 30.05.2024 р. Позивач надав до суду договір факторингу №30052024 від 30.05.2024 р. за яким відсутня загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором та ціна продажу, та в не повному обсязі, а саме 1 (першу), 2 (другу), 3 (третю) та 10 (десяту) сторінки. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №30052024 від 30.05.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання Акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором №1036474 про надання споживчого кредиту від 03.10.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору №1036474 про надання споживчого кредиту від 03.10.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Щодо заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №09411-11/2023 від 17.11.2023 р. в розмірі 8775,00 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №09411-11/2023 від 17.11.2023 р. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 28.05.2024 р. до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 р., акту приймання передачі до договору факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28052024. Позивач надав до суду договір факторингу №28052024 від 28.05.2024 р. за яким відсутня загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором та ціна продажу, та в не повному обсязі, а саме 1 (першу) та 2 (другу) сторінки. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання Акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №09411-11/2023 від 17.11.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору про надання фінансового кредиту №09411-11/2023 від 17.11.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Щодо заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №09412-11/2023 від 17.11.2023 р. в розмірі 8775,00 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №09412-11/2023 від 17.11.2023 р. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 28.05.2024 р. до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 р., акту приймання передачі до договору факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28052024. Позивач надав до суду договір факторингу №28052024 від 28.05.2024 р. за яким відсутня загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором та ціна продажу, та в не повному обсязі, а саме 1 (першу) та 2 (другу) сторінки. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №09412-11/2023 від 17.11.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору про надання фінансового кредиту №09412-11/2023 від 17.11.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Щодо заборгованості за договором позики №6369958 від 25.10.2023 р. в розмірі 2517,60 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики №6369958 від 25.10.2023 р. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 15.05.2024 р. до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 р. Позивач надав до суду договір факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 р. за яким відсутня загальна сума прав вимоги, шо відступаються за договором та ціна продажу, та в не повному обсязі, а саме 1 (першу), 2 (другу), 3 (третю) та 10 (десяту) сторінки. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання Акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором позики №6369958 від 25.10.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніфою» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору позики №6369958 від 25.10.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Щодо заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №38246-09/2023 від 01.10.2023 р. в розмірі 39390,00 грн. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту. Позивач не надав до суду реєстру боржників від 29.04.2024 р. до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 р. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 р., який необхідно сплатити відповідно до п.3.4 договору факторингу, в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта. Таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту №38246-09/2023 від 01.10.2023 р. від товариства з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору про надання фінансового кредиту №38246- 09/2023 від 01.10.2023 р товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 17 лютого 2025 року. 14 лютого 2025 року відповідачем подано до суду відзив. Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 лютого 2025 року підготовче засідання відкладено на 03 березня 2025 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 березня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 27 березня 2025 року. 27 березня 2025 року судове засідання не відбулось розгляд справи відкладено на 17 квітня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» не з`явився, однак в матеріалах позову міститься клопотання, в якому представник позивача просить справу слухати у його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак представник відповідача, адвокат Цокало Т.М. подав до суду відзив та заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, в задоволенні позову просить відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши права та обов`язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 13 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7268832. Сума кредиту: 16200 гривень. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 1,99 % в день, знижена процентна ставка 1,493 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 29653,85 річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19652,26 % річних. Згідно п. 1.2. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні, а клієнт зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання. 27.09.2024 на підставі договору факторингу № 27092024 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27092024 від 27.09.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи уповноважених осіб ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» та відтиски печаток. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44033,78 грн. з яких 15555,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 27092024 в сумі 44033,78 грн. з яких 15555,24 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28478,54 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1036474. Сума кредиту 7000 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,2 % в день, знижена процентна ставка 0,99 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 47541,10 річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17994,24 % річних. 30.05.2024 на підставі договору факторингу № 30052024 укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30052024 від 30.05.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Селфі Кредит» та відтиски печаток. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 39339,99 грн. з яких 6999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 32340 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 1036474 в сумі 39339,99 грн. з яких 6999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 32340 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 09411-11/2023. Сума кредиту становить 1500 грн. Строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день. Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. 28.05.2024 на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28052024 від 28.05.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар Файненс груп» та відтиски печаток. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 09411-11/2023 в сумі 8775 грн. з яких 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 09412-11/2023 в сумі 8775 грн. з яких 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7275 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 09412-11/2023. Сума кредиту становить 1500 грн. Строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день. Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. 28.05.2024 на підставі договору факторингу № 28052024 укладеного між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ « ФК «ЄАПБ» у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28052024 від 28.05.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар Файненс груп» та відтиски печаток. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 09412-11/2023 в сумі 8775 грн. з яких 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. 25 жовтня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 6369958. Сума позики 800 грн., строк позики 80 днів, до 13 січня 2024 року. Акційна процентна ставка 0,01 % на день. Базова процентна ставка фіксована 2,49 % на день. Основна процентна ставка, фіксована 3 % на день. Згідно 2.1. договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов договору. Згідно додаткової угоди № 1 до договору позики № 6369958 від 24 листопада 2023 року Сума позики 800 грн., строк позики 80 днів, до 12 лютого 2024 року. Базова процентна ставка фіксована 2,49 % на день. Основна процентна ставка, фіксована 3 % на день. 11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Маніфою» та відтиски печаток. Відповідно до витягу з реєстру боржників №4 до договору факторингу № 11-01/2024 від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2517,60 грн. з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 6369958 в сумі 2517,60 грн. з яких 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1717,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 01 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38246-09/2023. Сума кредиту 8000 грн, строк кредиту 360 днів. Процентна ставка 2,5 % в день. Як видно з п.1.1. договору, кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти на користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024 у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29042024 від 29.04.2024, клієнт передав а фактор прийняв реєстр боржників та від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Акт містить підписи представників ТОВ « ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс кредит» та відтиски печаток. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29 квітня 2024 року ТОВ «ФК « ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39390 грн. з яких 7800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31590 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 38246-09/2023 в сумі 39390 грн. з яких 7800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31590 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). Відповідно до ч. 2 вказаної статті Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Щодо твердження представника відповідача викладених у відзиві про те, що позивачем не надано реєстрів боржників, первинних бухгалтерських документів на підтвердження видачі коштів відповідачу та оплати за відступлення прав вимоги, то відносно переходу до позивача права грошової вимоги за укладеними [PERSON] договорами позики та кредиту суд зазначає таке. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. У матеріалах справи наявні належним чином завірені копії витягів з договорів факторингу, актів прийому-передачі, витягів з реєстрів боржників за договорами факторингу № 27092024, № 30052024, № 28052024, № 11-01/2024, № 29042024 із підписами сторін договорів факторингу. Також на підтвердження позовних вимог позивачем було надано копії підписаних [PERSON] договорів. При цьому суд зауважує, що [PERSON] не оспорює у судовому порядку факту укладення кредитних договорів. Також стосовно видачі грошових коштів за кредитними договорами та договорами позики, то у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] кредитними договорами №7265832, №1036474, № 09411-11/2023, № 09412-11/2023, №6369958, та №38246-09/2023. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договорами позики, кредитними договорами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 7265832 в розмірі 44033,78 грн., за кредитним договором № 1036474 в розмірі 39339,99 грн., за кредитним договором № 09411-11/2023 в розмірі 8775 грн., за кредитним договором № 09412-11/2023 в розмірі 8775 грн., за договором позики № 6369958 в розмірі 2517,60 грн., кредитним договором № 38246-09/2023 в розмірі 39390 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів». Щодо договорів позики № 79757674 від 08 лютого 2024 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] та № 4675989 від 05 вересня 2023 року між ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , то відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Відступлення права вимоги за своїм змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Матеріалами справи встановлено, що договором позики № 79757674 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено 08 лютого 2024 року та договір позики № 4675989 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено 05 вересня 2023 року, натомість договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», був укладений 14 червня 2021 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] . Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року, а тому позивач право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набув. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що договором позики № 79757674 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 08 лютого 2024 року та договором позики № 4675989 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 05 вересня 2023 року не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором та є неналежним позивачем. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20). Разом з тим, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17). Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 05 вересня 2023 року та 08 лютого 2024 року цим товариством буде укладено договори позики з відповідачкою. Таким чином суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело порушення його прав [PERSON] та наявність права звернення в суд з позовом до неї про стягнення заборгованості за договором позики № 79757674 укладеним між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 08 лютого 2024 року та договором позики № 4675989 укладеним між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] від 05 вересня 2023, які укладені після відступлення первісним кредитором права вимоги за кредитом на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за вказаними договорами позики у розмірі 41700 грн. та 32886,25 грн відповідно. Щодо вимоги за кредитним договором № 3957438 від 05 вересня 2023 року укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , то заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором позивач вказує, що ним було набуто право вимоги на підставі договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ». Разом з тим по даному кредитному договору позивачем в якості доказу додано витяг з договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ « ФК «ЄАПБ». Також позивачем додано акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27062022 від 27.06.2022. Окрім того позивачем подано витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024. Згідно витягу\~з реєстру\~боржників до\~договору факторингу\~№ 27062024\~від 27.06.2024,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором № 3957438 в сумі 50685,91 грн. з яких 8799,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 41885,93 грн. - сума заборгованості за процентами. Оскільки позивачем не надано до суду договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024, належних та допустимих доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3957438 матеріали справи не містять. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку, про відсутність підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № 3957438 в розмірі 50685,91 грн. Відповідно ч.ч.1-5\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права.\~Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом.\~При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду.\~Обґрунтованим є\~рішення,\~ухвалене на\~підставі повно\~і всебічно\~з`ясованих обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні. Зважаючи на часткове підтвердження позивачем заявлених позовних вимог, часткове підтвердження представником відповідача обставин викладених у відзиві, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 7265832 в розмірі 44033,78 грн., за кредитним договором № 1036474 в розмірі 39339,99 грн., за кредитним договором № 09411-11/2023 в розмірі 8775 грн., за кредитним договором № 09412-11/2023 в розмірі 8775 грн., за договором позики № 6369958 в розмірі 2517,60 грн., кредитним договором № 38246-09/2023 в розмірі 39390 грн. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» понесло судові витрати, що складаються з 4021,55 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, часткове задоволення позову стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (53,27 %), в розмірі 2142,28 грн. (4021,55 грн. х 53,27 %) Водночас, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано договір №1198 про надання правової допомоги від 05.02.2025 укладений між відповідачем та адвокатом Цокало Т.М., квитанцію № 1198 від 05.02.2025, згідно якої [PERSON] сплатила адвокату Цокало Т.М. 12000 грн. гонорару за договором №1198, детальний опис робіт, згідно якого вартість робіт складає 12000 грн, та клієнтом внесено гонорар на суму 12000 грн., акт приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 до договору № 1198 про надання правової допомоги від 05.02.2025, згідно якого вартість робіт складає 12000 грн. У відповідності до висновку Великою Палатою Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, визначено цілі оцінки витрат на професійну правничу допомогу: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включно з підготовчою до її розгляду, збиранням доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються за договором і на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; розмір компенсації витрат адвоката встановлюється договором про надання правничої допомоги на підставі доказів; сума компенсації визначається за детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і витрат, необхідних для надання правничої допомоги; заявлені витрати на адвоката мають бути співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціною позову та (або) зазначеним справи для сторони, в тому силі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у справі № 727/4597/19 від 16 квітня 2020 року, відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи, що позов було задоволено частково, а саме в розмірі 53,27 %, в судових засіданнях представник відповідача участі не приймав, зважаючи на обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсяг наданих адвокатом послуг, значення справи для сторін, виходячи з засад співмірності, зважаючи, що в частині позовних вимог, а саме в розмірі 46,73 % було відмовлено, суд приходить до висновку, що з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно частині позовних вимог в якій було відмовлено, а саме в розмірі 5607,60 грн. (12000 грн х 46,73%). На підставі викладеного,

Outcome: partial