Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

06.02.2024 позивач [PERSON] , через свого представника - Дембіцького П.Д. , звернулася до суду з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи - Національна соціальна сервісна служба України яка реалізує політику у сфері захисту прав дітей, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та за дотриманням прав дітей, [PERSON] , в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03.02.2023 №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ». А також, визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №607/11888/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні дитиною. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2022 матеріали цивільної справи №607/11888/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною надіслано до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для надання висновку органу опіки і піклування у спорі стосовно участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] . На виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2022 цивільна справа №607/11888/22, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Байковецької сільської ради рішенням від 03.02.2023 №05 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» вирішила зобов`язати Службу у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області підготувати висновок про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] та підготувати проект рішення «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» та подати на затвердження виконавчому комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 03.02.2023 Службою у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області складено висновок №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ». Із змісту вказаного висновку вбачається наступне, що між [PERSON] та [PERSON] 21 травня 2014 року зареєстрований шлюб. [INFO] у шлюбі народилась донька [PERSON] . 11 лютого 2021 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №46 від 30.03.2021 року «Про затвердження висновку щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини» встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Жоден з батьків з письмовою заявою щодо зміни порядку участі батька у вихованні дитини затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021 в службу у справах дітей не звертався. А тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити без змін рішення органу опіки та встановити спосіб участі батька [PERSON] у виховані дитини [PERSON] , [INFO] , визначений у рішенні виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021. Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» затверджено висновок органу опіки і піклування про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] . Проте, вказав позивач, складаючи висновок від 03.02.2023 №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] », відповідач діяв в супереч Порядку № 866, а тому такий висновок є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, в змісті висновку від 03.02.2023 №01-15/09 зазначено, що жоден з батьків з письмовою заявою щодо зміни порядку участі батька у вихованні дитини затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021 в службу у справах дітей не звертався. Однак, у тексті висновку органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] затвердженого Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини», вказана інформація відсутня. Крім того, висновок органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] затвердженого Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» підписаний сільським головою Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Кулик А., в той час, як висновок від 03.02.2023 №01-15/09 підписаний начальником служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Сачик Н. Вважає, що спірне рішення прийнято без додержання вимог пунктів 4.6, 4.9 Регламенту Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області затвердженого рішенням Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопльської області від 27.11.2020 №142 «Про затвердження Регламенту виконавчого комітету Байковецької сільської ради», зокрема: без погодження проекту вказаного рішення розробниками та відділом юридичної та кадрової роботи, відсутність електронного варіанту проекту рішення та пояснювальної записки. За таким обставин вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, які не відповідають вимогам чинного законодавства при прийнятті рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини». 06.03.2024 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником Органу опіки та піклування Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки у позовній заяві про визнання протиправними та скасування рішень вказано, що рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021 «Про затвердження висновку, щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини» встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , яке прийнято на підставі висновку №01-15/09 від 03.02.2023р. служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, не відповідає вимогам законів, нормативно правових актів та підлягає скасуванню. Представник вважає, що рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021р. «Про затвердження висновку, щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини» не могло бути прийняте на підставі висновку служби №01-15/09 від 03,02.2023р. Дана інформація не відповідає дійсності та вказана не коректно, не зрозуміло, що позивач хотів цим зазначити, оскільки в прохальній частині просить визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023р. №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у виховані дитини». Зазначає про те, що після отримання ухвали Тернопільського міськрайонного суду про надання висновку органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] та розгляду матеріалів справи, для проведення бесіди з матір`ю та дитиною, обстеження їх умов проживання та врахування інтересів дитини при прийнятті рішення, було здійснено виїзд за вказаним у позовній заяві місцем проживання матері та дитини, а саме [ADDRESS] . За результатами даного виїзду складено акт обстеження від 02.02.2023. В даному акті зафіксовано, що під час візиту зайти на подвір`я не вдалося, оскільки ніхто не відчинив фіртки. Відповідно провести обстеження умов проживання та провести бесіду з матір`ю дитини, не було змоги. Дослідивши матеріали справи, позовні вимоги, врахувавши неможливість провести обстеження умов проживання матері та дитини, поспілкуватися з ними, а також беручи до уваги що у рішенні виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.03.2021 р. №46 «Про затвердження висновку, щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини», яке приймалося за заявою батька [PERSON] , службою у справах дітей Байковецької сільської ради, було підготовлено висновок служби у справах дітей Байковецької сільської ради від 03.02.2023 р. №01-15/09 «Про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ». Даний висновок не підлягає скасуванню, оскільки є внутрішнім документом служби у справах дітей Байковецької сільської ради, носить інформаційний характер для розгляду питання на Комісії з питань захисту прав дитини Байковецької сільської ради (далі Комісія), не спонукає нікого до вчинення жодних дій. 03.02.2023 Комісія розглянула дане питання та з`ясувала, що рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30.03.2021р. «Про затвердження висновку, щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини» встановлено наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: понеділок з 17:00 год. по 21:00 год.; середа з 17:00 год. по 21:00 год.; перша, третя п`ятниця місяця з 17:00 год. по суботу 21:00 год.; друга, четверта неділя місяця з 10:00 год. по 21:00 год.; святкові дні відповідно до графіку; день народження батька з 10:00 год. по 21:00 год.; день народження доньки з 11:00 год. по 19:00 год. за місцем проживання доньки; 14 днів протягом року з можливістю спільної поїздки на відпочинок, оздоровлення дочки; спілкування дитини та батька по телефонному зв`язку. Позивач вказує на те, що службою у справах дітей здійснено лише обстеження одного із батьків, що зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Представник відпоідача вказав, що слід звернути увагу на те, що за даною адресою жоден з батьків не зареєстрований, лише проживала відповідачка з дитиною без реєстрації, проте на момент обстеження нікого не було в будинку, про що записано у відповідному акті (копія Акту обстеження умов проживання додається) щодо обстеження умов проживання батька. Акт обстеження умов проживання був доданий до матеріалів цивільної справи № 607/11888/22, а також наданий до матеріалів даної позовної заяви позивачем та нами у відповідь на адвокатський запит від 16.05.2023року №01/05/23 У розділі стосовно складання 03.02.2023 службою у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області висновку №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] » позивач зазначає, що висновок органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023р. №31, підписаний сільським головою Байковецької сільської ради Анатолій КУЛИК, в той час, як висновок від 03.02.2023 №01-15/09 підписаний начальником служби у справах дітей Байковецької сільської ради Сачик Н. Представник відповдача наголошує, що це два різні документи, які приймаються різними підрозділами Байковецької сільської ради. Так, висновок органу опіки та піклування підписується сільським селищним головою, оскільки органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (ст. 56 ЦК України). А висновок від 03.02.2023р. №01-15/09 - є висновком сужби у справах дітей Байковецької сільської ради, яка є структурним підрозділом Байковецької сільської ради з правом юридичної особи. Даний висновок є внутрішнім документом Служби і відповідно підписується начальником служби у справах дітей. З врахуванням вищенаведених підстав, просить суд в задоволенні позову відмовити. 30.04.2024 Судом зареєстрована відповідь на відзив подана представником позивача, в якій представник позивача заперечив, щодо доводів викладених у відзиві. Вказав, що при прийнятті рішень органами місцевого самоврядування не були враховані всі обставини справи, зокрема ті, які свідчасть про те, що [PERSON] разом із дочкою [PERSON] на законних підставах перебувають в США та офіційно отримали дозвіл на законне вільне перебування - проживання в США. Ухвалою судді від 08.02.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 02.12.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Дембіцький П.Д. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді навідзив, та просив суд його задоволити. В судовому засіданні представник відповідача, щодо задоволення позову заперечила, з підстав наведенх у відзиві на позов. В судовому засіданні представник третьої особи - Національної соціальної сервісної служби України яка реалізує політику у сфері захисту прав дітей, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та за дотриманням прав дітей, щодо прийняття рішення поклалася на думку суду. Третя особа [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року, справа №607/22964/20. У даному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2018 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 351. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2021 року у справі №607/6888/21, позбавлено [PERSON] права користування житловим приміщенням а саме: квартирою [ADDRESS] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року у справі №607/8958/21 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2023 року у справі №607/5041/23 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову - 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Байковецької сільської ради про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30 березня 2021 року, встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: понеділок з 17:00 год по 21:00 год; середа з 17:00 год по 21:00 год; перша, третя п`ятниця місяця з 17:00 год по суботу 21:00 год; друга, четверта неділя місяця з 10:00 год по 21:00 год; святкові дні відповідно до графіку; день народження батька з 10:00 год по 21:00 год: день народження доньки з 11:00 год по 19:00 год, за місцем проживання доньки; 14 днів протягом року з можливістю спільної поїздки на відпочинок, оздоровлення дочки. Як слідує з характеристики №16 від 26 липня 2022 року, виданої Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №17 ТМР, вихователем [PERSON] , другої молодшої групи 2, ТЗДОЯС №17, надано характеристику на батька [PERSON] . За період відвідування дитячого садочку дівчинки [PERSON] , її батько [PERSON] добросовісно виконував батьківські обов`язки, донька завжди раділа зустрічі з татом. З власних спостережень [PERSON] справлявся з ними чудово. Батько відзначався чуйністю, лагідністю, турботливістю. Дитина неодноразово розповідала про час, проведений із татом, та показувала отримані подарунки. Слід зазначити, що [PERSON] дуже сумувала за татом і надзвичайно раділа, коли батько забирав її із садочку. Згідно з акту обстеження умов проживання 30 серпня 2022 року начальником Служби у справах дітей Сачик Н.М., головним спеціалістом Служби у справах дітей Скорик Н.А., зав. від. соц. роботи [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що умови проживання, санітарно-гігієнічні умови відмінні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: облаштована окрема кімната, є дитяче ліжечко, шафа для одягу, сезонний одяг, іграшки, ігри для навчання та розвитку. За адресою проживає без реєстрації батько [PERSON] , [INFO] . Батько стверджує, що жодного зв`язку з донькою немає з моменту перетину мамою та дитиною державного кордону України 01 березня 2022 року. В помешканні, де проживає батько, створені всі належні умови для перебування доньки, її виховання та розвитку. Відповідно до довідки №3 від 06.09.2022, виданої фізичною особою - підприємцем [PERSON] , [PERSON] дійсно працює виконавчим директором з посадовим окладом 18 000 грн. 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час. 24 лютого 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №955 заяву [PERSON] , згідно якої останній дає свою згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу та у зворотному напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , яка несе повну відповідальність за життя та здоров`я дочки, приймає всі необхідні рішення стосовно дитини та гарантує її повернення в Україну після закінчення терміну поїздки. Також, сповістив, що підстав, які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», обмежують право [PERSON] на виїзд за кордон немає. 01 квітня 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1771 заяву [PERSON] , згідно якої останній скасовує видану ним згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, та у зворотньому напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року, його неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] . Як слідує із довідки приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., остання повідомила [PERSON] про скасування його згоди на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, та у зворотному напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року, його неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] , на якій його підпис засвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 24 лютого 2022 року по реєстру № 955, яка виготовлена на спеціальному бланку нотаріальних документів серія НРС №?341771. Відповідна відмітка про скасування заяви проставлена на примірнику вищевказаної заяви, яка зберігається у справах нотаріальної контори та в реєстрі нотаріальних дій від 24 лютого 2022 року, реєстр №955. Відповідно до листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 03 січня 2023 року, за наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованого територією України у період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2022 року перетнули кордон України у напрямку «виїзд» на пункті пропуску «Шегині». Крім того, станом на 09 січня 2023 року в Державній прикордонній службі України судових рішень, постанов державного виконавця тощо про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянки України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на виконанні немає, тимчасове обмеження у праві виїзду з України останніх не здійснюється та не здійснювалось. Вказані обставини щодо перетину кордону [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , також підтверджуються відомостями, наявними у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданому 02 липня 2015 року органом 6101 та у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданому 21 вересня 2020 року органом 6110. [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт серії [NUMBER] , виданий 02 липня 2015 року, отримала Електронний дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в [NUMBER] , виданий 05 квітня 2022 року Міністерством внутрішніх справ Національного інституту міграції та 14 квітня 2022 року здійснила в`їзд до Мексики, про що Міністерством національної безпеки США 15 квітня 2022 року у закордонному паспорті проставлено відповідний штамп. Дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в США дійсний до 13 квітня 2023 року. Також, [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт серії [NUMBER] , виданий 21 вересня 2020 року, отримала Електронний дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в [NUMBER] , виданий 05 квітня 2022 року Міністерством внутрішніх справ Національного інституту міграції та 14 квітня 2022 року здійснила в`їзд до Мексики, про що Міністерством національної безпеки США 15 квітня 2022 у її закордонному паспорті проставлено відповідний штамп. Дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в США дійсний до 13 квітня 2023 року. [PERSON] звернувся до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою від 06 жовтня 2022 року, у якій просив прийняти його заяву про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей з Сполучених Штатів Америки в Україну. Судом встановлено, що 01 травня 2022 року [PERSON] уклала Договір оренди із [PERSON] , відповідно до якого орендувала приміщення за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до листа Управління охорони здоров`я та послуг сім`ї HYO HEALTH CHOICE ILLINOIS від 17 травня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] отримали медичні страховки, дата початку яких 01 липня 2022 року. Як слідує із довідки Навчального центру «CHILDREN'S LAND» від 13 січня 2023 року, починаючи з травня 2022 року [PERSON] відвідувала дитячий садок Навчальний центр «Children's Land».Як вбачається із заяви [PERSON] про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 06 жовтня 2022 року стосовно [PERSON] , [INFO] , адресованої Офісу у справах дітей Державного Департаменту Сполучених Штатів Америки, заявник повідомив, що 01 березня 2022 року [PERSON] незаконно вивезла та утримує на території Сполучених Штатів Америки у місті Чикаго, штат Іллінойс, їхню спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказав, що дозволу на виїзд у США він не давав та підозрює, що [PERSON] могла виїхати з підробленими документами на виїзд. З моменту незаконного вивезення дитини без його дозволу та відома йому, як батьку дитини, невідома жодна інформація про місце знаходження дитини. Згідно листа Державного департаменту США Вашингтон, округ Колумбія від 07 грудня 2022 року, адресованого [PERSON] , останню повідомлено, що Уряд України надіслав Державному департаменту США Вашингтон, округ Колумбія, заяву пана [PERSON] , який звертається за сприянням відповідно до Гаазької конвенції 1980 року про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей (Гаазька конвенція) у поверненні [PERSON] до України. Також, 01 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12022216040000842, правова кваліфікація якого передбачена ч.1 ст.358 КК України, за заявою [PERSON] про те, що [PERSON] без його згоди та відома вивезла малолітню доньку [PERSON] у США, ймовірно підробивши при цьому офіційний документ, а саме дозвіл на виїзд дитини за кордон. Постановою прокурора Тернопільської обласної прокуратури Репети І.В. від 27 квітня 2023 року закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022216040000842 від 01 вересня 2022 року на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Як вбачається із змісту вказаної постанови, досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] на законних підставах перетнула державний кордон України в Польщу та США, де отримала офіційний дозвіл на проживання разом з малолітньою дитиною, що підтверджується належними, допустимими, достовірними зібраними доказами. Зокрема, письмовими доказами підтверджено, а саме відмітками в закордонному паспорті для виїзду за кордон [NUMBER] від 02 липня 2015 року громадянина України [PERSON] , [INFO] , закордонному паспорті для виїзду за кордон [NUMBER] від 21 вересня 2020 року громадянина України малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , про те, що представниками Польської прикордонної служби на законних підставах [PERSON] та дитині [PERSON] надано право на в`їзд на територію Польщі, про що свідчить печатка у закордонних паспортах громадян України [PERSON] та [PERSON] ВІЗИ/VISAS із зазначенням дати 01 березня 2022 року - 53 МЕДУКА. Крім того, письмовими доказами підтверджено, а саме відмітками в закордонному паспорті [NUMBER] від 02 липня 2015 року громадянина України [PERSON] , [INFO] , закордонному паспорті [NUMBER] від 21 вересня 2020 року громадянина України малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про те, що представниками департаменту поліції - офіцерами митниці США та охорони кордону проставлено печатка [PERSON] UKRAINE (UA) [INFO]. DEPARTMENT OF HOMELAND SECURITI data 04.15.22, officer - 6785 № [NUMBER] , а також у закордонному паспорті дитини печатка [PERSON] UKRAINE ( [NUMBER] ) [INFO]. DEPARTMENT OF HOMELAND SECURITI data 04.15.22, officer - 6785 № [NUMBER] , що свідчить про надання дозволу [PERSON] , малолітній дитині [PERSON] офіційного дозволу для в`їзду та проживання в США. Враховуючи вищевикладене з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупності зібраних письмових доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення видно, що в діях [PERSON] відсутні будь які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого з незаконним перетином державного кордону України та кордону США з використанням підроблених документів, а тому в даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України. Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року у справі №607/9083/23 у задоволенні скарги [PERSON] на постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури Репети І.В. від 27 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №12022216040000842 від 01 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовлено. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року у справі №607/9083/23 в апеляційному порядку не оскаржувалася. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до мотивувальної частини даної ухвали, слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні не підтверджено припущення заявника про те, що [PERSON] вивезла дочку [PERSON] в Сполучені Штати Америки, підробивши для цього офіційний документ, а саме дозвіл на виїзд дитини за кордон в США. Натомість підтверджено, що [PERSON] разом із дочкою [PERSON] на законних підставах покинули Україну та перетнули кордон із Республікою Польща, та в подальшому прибули до США згідно тимчасової програми для українців та їм було надано компетентним органом США гуманітарний пароль (дозвіл) для в`їзду класу DT на кордоні США. Тобто, [PERSON] та [PERSON] потрапили до США не на підставі імміграційної візи, як припускає заявник, а на підставі тимчасового гуманітарного дозволу за спеціальною програмою уряду США для українців. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Байковецької сільської ради про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 31 від 07 лютого 2023 року, встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: понеділок з 17:00 год по 21:00 год; середа з 17:00 год по 21:00 год; перша, третя п`ятниця місяця з 17:00 год по суботу 21:00 год; друга, четверта неділя місяця з 10:00 год по 21:00 год; святкові дні відповідно до графіку; день народження батька з 10:00 год по 21:00 год: день народження доньки з 11:00 год по 19:00 год, за місцем проживання доньки; 14 днів протягом року з можливістю спільної поїздки на відпочинок, оздоровлення дочки. 12 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ проти відповідача [PERSON] з клопотанням про повернення неповнолітньої дитини відповідно до Гаазької конвенції (справа № 23-cv-2316), в якому просив надати допомоги, зокрема: А. Негайний тимчасовий заборонний судовий наказ, який забороняє Відповідачці та будь-якій особі, яка діє разом з нею, виводити Дитину з-під юрисдикції цього Суду, за винятком повернення дитини до Європейського Союзу; Б. Відкласти розгляд цього питання до подальшого розвитку подій у війні, що триває в Україні, і що, коли дозволять обставини, дитину повернути до її звичайного місця проживання у місто Тернопіль, Україна; В. Як альтернатива, дитина повинна бути повернена до Європейського Союзу, як сторони домовилися до викрадення дитини; Г. Наказ, що відповідає Розділу 22 Кодексу США §9007, який наказує Відповідачці сплатити витрати та витрати Позивача, включаючи транспортні витрати, залишаючи за собою юрисдикцію для визначення таких витрат та витрат на пізніший час; Д. Для будь-якої іншої справедливої та належної допомоги. Вказане клопотання було прийняте Окружним судом Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ безоплатно до розгляду та призначено нараду з його розгляду, що вбачається із Повідомлення з книги записів у справі №5 від 24 травня 2023 року у справі № 23-cv-2316. 28 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ із Меморандумом на підтримку пропозиції відповідно до частини 22 Кодексу США §9007, в якому зазначив, що це справа, що підпадає під дію Гаазької конвенції щодо дитини, викраденої з Європи до Сполучених Штатів. Це питання складніше, ніж типове питання відповідно до Гаазької конвенції, оскільки батько, що залишився, заявник [PERSON] , є батьком, який проживає в Україні та не може залишити країну, щоб возз`єднатися зі своєю донькою в Сполучених Штатах Америки. Більше того, у зв`язку із ситуацією в Україні пан [PERSON] не домагається негайного повернення неповнолітньої дитини [PERSON] , а скоріше, щоб остаточне рішення щодо повернення було призупинено. На цей час ця пропозиція спрямована на те, щоб покласти край приховуванню [PERSON] , запобігти її подальшому переміщенню і покласти край її неправомірній ізоляції від п.[PERSON], яку пані [PERSON] створила після викрадення [PERSON] у 2022 році. [PERSON] клопотав перед судом про дозвіл регулярних контактів з донькою [PERSON] необхідних для того, щоб обидва батьки могли забезпечувати благополуччя [PERSON] , а не тільки той, хто її викрав. Наказом Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ від 17 липня 2023 року у справі № 23-cv-2316 постановлено: 1. Відповідачка [PERSON] зобов`язана передати усі проїзні документи (які адвокат Відповідачки подав як один український паспорт) неповнолітньої дитини [PERSON] своєму адвокату Федору Козлову. Як представник судової влади, адвокат повинен зберігати проїзні документи в довірчому управлінні та не розголошувати ці документи, якщо він не уповноважений зробити це подальшою постановою Суду. У разі, якщо Відповідачку попросять надати документ до Служби імміграції та натуралізації США, адвокат Відповідачки може належним чином повідомити Суд та Позивача; 2. Відповідачці забороняється робити будь-які подальші кроки щодо продовження або отримання додаткових проїзних документів для неповнолітньої дитини, якщо це не дозволено Судом; 3. Відповідачка заявила, що неповнолітня дитина проживає за адресою, зазначеною в пункті 8 заяви, разом з батьками Відповідачки та з жодними іншими особами; 4. Під час розгляду цієї справи Відповідачка не має права висилати неповнолітню дитину зі Східного відділу Північного округу штату Іллінойс (тобто з округів Лейк, Кук, ДюПейдж, Кейн, Кендал, Вілл, ЛаСалль та Гранді), за відсутності дозволу, який надає Суд. Якщо Відповідачка та неповнолітня дитина бажають взяти коротку (менше ніж 14 днів) відпустку на території континентальної частини Сполучених Штатів, Відповідачка може зробити запит на такий дозвіл, і Позивач не буде необґрунтовано відмовляти в ньому; 5. Прохання Відповідачки про регулярні телефонні розмови з неповнолітньою дитиною залишається на розгляді, як зазначено у постанові Суду від 10 липня 2023 року; 6. Жодна зі сторін не має права принижувати іншу щодо неповнолітньої дитини; Ухвалою Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ від 20 січня 2024 року у справі № 23-cv-2316 постановлено: 1. Відповідачка сприяє та не заважає, або не перешкоджає розмовам між Позивачем та неповнолітньою дитиною; 2. Відеодзвінки між неповнолітньою дитиною та Позивачем будуть продовжуватися на постійній основі протягом не менше п`ятнадцяти хвилин у суботу та неділю за чиказьким часом. Ніщо в цій ухвалі не заважає Позивачеві продовжувати домагатися додаткових та триваліших дзвінків у додатковий чи альтернативний час та дні; 3. Кожна сторона може записувати дзвінки. 4. Усі попередні ухвали суду у цій справі залишаються чинними. Як слідує із повідомлення про подання позову Департаменту внутрішньої безпеки Служби громадянства та імміграції США № І-797А, [PERSON] отримала тимчасовий захищений статус відповідно до розділу 244 Закону про імміграцію та громадянство, терміном дії з 03 січня 2024 року до 19 квітня 2025 року. Відповідно до листа №01-37/7/162 від 11.12.2023, виданого Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з нею без з`ясування думки дитини та матері не можливо. Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 10329 від 04 квітня 2024 року проведеного ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», вбачається що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , має наступні вікові та психологічні особливості: довірливість, щирість та безпосередність поведінки, достатній віку запас уявлень, розвинене мовлення, здатність до проведення порівняння на наочно-образному рівні та початкової абстракції, встановлення простих логічних зв`язків, здатність до початкової оцінки суспільних норм та регуляції поведінки відповідно до вимог цих норм, добре розвинені мнестичні здібності, здібності до навчання, цілеспрямованість в діяльності, пізнавальні інтереси, що вказує на те, що психоемоційний та розумовий розвиток дитини відповідає її віковому періоду. Психоемоційний стан малолітнього дитини [PERSON] характеризується наявністю негативних (тривожних) емоційних переживань пов`язаних з конфліктною поведінкою батька під час спілкування з дитиною. Дитина [PERSON] , [INFO] виявляє надійний тип прив`язаності, виражене позитивне значиме ставлення та міцний емоційний зв`язок до матері [PERSON] . Виховна поведінки матері відносно дитини [PERSON] характеризується систематичністю піклування про дитину, стабільністю, наявністю комплексу дій спрямованих на створення гармонійних умов для розвитку дитини та формування у дитини відчуття психологічного благополуччя та здійснює позитивний вплив на розвиток дитини, психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини [PERSON] . [PERSON] , [INFO] виявляє значиме ставлення до батька [PERSON] . Конфліктна поведінка батька під час спілкування з дитиною негативно впливає на психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини та може спричинити формування у дитини негативізму до батька. У [PERSON] , [INFO] на даний час відмічаються виразні негативні (тривожні) емоційні переживання пов`язані з конфліктною поведінкою батька під час спілкування з дитиною, які негативно впливають на психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини, можуть спричинити формуванню у дитини негативізму до батька. Тому, з урахуванням вікових та психологічних особливостей дитини, графіку навчання дитини, особливостей ставлення дитини до обох батьків, більш надійної прив`язаності до матері рекомендовано проводити спілкування батька та дитини у присутності матері. Графік, за яким на даний час дитина спілкується з батьком (щосуботи та щонеділі по 15 хвилин о 8:00 за чиказькім часом за допомогою сервісу відеозв`язку найліпше узгоджується психологічними та віковими особливостями дитини, її графіком занять. Згідно з рецензії на висновок експерта від 04.04.2024 №10329, рецензійний висновок містить виражені ознаки неузгодженості заявленої методології та предмету й змісту поставлених питань, а отже й - неповноти, необ`єктивності та необґрунтованості проведених досліджень, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», відповідно до якої судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. При проведенні судової психологічної експертизи від 04.04.2024 №10329, експертом допущено грубе порушення методологічних і організаційних засад «Методики експертного дослідження особливостей сприйняття дитиною сімейної ситуації» (14.1.73), що врешті призвело до необґрунтованості, хибності й необ`єктивності висновків. При проведенні судової психологічної експертизи від 04.04.2024 №10329, експертом допущено грубе порушення методологічних і організаційних засад «Методики судово-психологічної експертизи типологічних особливостей особистості» (14,1.78), що врешті призвело до необґрунтованості, хибності й необ`єктивності висновків. Відносно рецензії на висновок експерта №10329 за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 04.04.2024, суд зазначає, що рецензія не є процесуальною дією і є неналежним доказам, який спростовує висновок експерта, і надана спеціалістом [PERSON] , який не являється судовим експертом або працівником державних спеціалізованих установ. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.04.2024, справа №607/6903/23, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 06.11.2024, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Байковецька сільська рада в особі Служби у справах дітей Байковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління національної сервісної служби у Тернопільській області про негайне повернення неповнолітньої дитини за попереднім місцем її проживання в Україні Відповідно до повідомлення про внесення до реєстру від 25.11.2024, закрито справу № 23-cv-2316 Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ, за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення неповнолітньої дитини відповідно до Гаазької конвенції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2024, справа №607/11888/22, задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління національної соціальної сервісної служби у Тернопільській області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною. Вказаним рішенням ухвалено усунути перешкоди [PERSON] в спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , з боку матері [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення батькові дитини [PERSON] , [INFO] , наступних способів спілкування з дитиною [PERSON] , без присутності матері [PERSON] : кожної суботи та неділі місяця в часовий проміжок з 17:00 години (за київським часом), протягом 15 хвилин, за допомогою сервісу відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype; в інші дні та години місяця, спілкування можуть відбуватися за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] , не порушувати графік спілкування з дитиною [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] , поважати батьківські права [PERSON] , організовувати спілкування дитини у визначені дні та час в режимі відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype та не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дитиною [PERSON] . У задоволенні інших позовних вимог відмовити. Відтак, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. У виниклому між сторонами спорі [PERSON] просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03.02.2023 №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] ». А також, визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини». Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частини друга і третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За положеннями статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини першої статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування. Згідно з частиною першою, другою статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Частинами першою, третьою статті 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. З указаного вбачається, що законодавець визначив певний порядок вирішення батьками питання участі у виховані дитини. Так, у випадку якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Таким чином, законодавством встановлена варіативність вирішення цього питання, тобто батьки можуть його вирішити у судовому порядку або звернутися до відповідного органу опіки і піклування. Якщо хтось із батьків не погоджується із рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки частиною третьою статті 159 СК України встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. Предметом заявленого [PERSON] позову є визнання протиправними та скасування висновку Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03.02.2023 №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] » та рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини». При підготовці висновку органу опіки та піклування було взято до уваги направленні ухвалою Тернопільського міськрайонного суду матеріали цивільної справи №607/11888/22 про про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною. Тобто, на час вирішення виниклого між сторонами спору між батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] має місце спір про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною, який вирішувався в судовому порядку в межах цивільної справи № 607/11888/22. Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. За результатами розгялду справи по суті суд вважає, що орган опіки та піклування діяв в межах своїх повноважень, а вирішення питання, щодо обґрунтованості висновку органу опіки та піклування належить до компетенції суду, який розглядає спір між сторонами про визначення місця проживання дитини. Затверджений рішенням № 31 виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 висновок про встановлення спообу участі батька у вихованні дитини є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами та не може бути самостійним способом захисту. Тобто, оскаржувані дії безпосередньо не породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і не мають обов`язкового характеру. Отже, [PERSON] не була обмеженою у праві захищати свій інтерес під час судового розгляду у справі № 607/11888/22, де предметом спору є встановленні способу участі батька у вихованні дитини, а не ініціювати окрему судову справу щодо оскарження рішення органу опіки та піклування. Оскаржуване рішення № 31 виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07.02.2023 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» не породжує певних правових наслідків для [PERSON] чи [PERSON] , оскільки батько звернувся за вирішенням спору про встановлення способу участі батька у вихованні дитини безпосередньо до суду, де спірне рішення оцінюється судом як один із доказів, який не має прерогативи над іншими доказами. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим (пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18). Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі. У цій справі позивач не довела наявності окремого спору, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності, у зв`язку з чим суд вважає, що [PERSON] обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, не довела порушення свого права або інтересу, у зв`язку із чим позов не підлягає задоволенню. Вказаний висновок суду повністю узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09 червня 2021 року у справі № 370/408/19.

Outcome: dismissed