Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути із\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «БІЗНЕС\~ПОЗИКА» \~заборгованість\~за Договором\~ №465294-КС-004\~про надання\~кредиту від\~26.06.2023\~року \~в розмірі 325 727 ( триста двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять сім ) грн 20 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3908 ( три тисячі дев`ятсот вісім) грн 73 коп. В обгрунтування\~ позовних вимог вказано, що 26.06.2023 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 465294-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, визначеним ст. 12 Закону України Про електронну комерцію. На виконання умов укладеного Договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн на умовах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування цієї суми на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Всупереч цьому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитних коштів не повернув. Станом на 12.02.2024 року відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ"БІЗПОЗИКА" за Договором\~№ 465294-КС-004 про надання кредиту у розмірі 325 727,20 грн, з яких: 75 000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 239 477,20 грн - сума прострочених платежів по процентах, 11 250,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою суду від 07.03.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.06.2024 судом постановлено ухвалу за клопотанням представника позивача про витребування доказів. 24.06.2024 на виконання ухвали суду від 04.06.2024 року від АТ УНІВЕРСАЛ БАНК надійшла інформація про рух коштів по банківській картці. 11.09.2024 у справі ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«БІЗНЕС ПОЗИКА»\~ до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~ задоволено\~ повністю,\~ стягнуто\~із [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«БІЗНЕС ПОЗИКА»\~\~заборгованість за\~Договором \~№465294-КС-004\~про надання\~кредиту від\~26.06.2023\~року \~в розмірі 325 727( триста двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн 20 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3908 ( три тисячі дев`ятсот вісім) грн 73 коп. 21.01.2025 судом скасовано заочне рішення у справі від 11.09.2024 та призначено новий розгляд справи по суті. 27.01.2025 на суду надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого представник відповідача вказав, що у справі відсутні належним чином підписаний Кредитний договір, не підписані відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, позивачем не доведено факту видачі грошових коштів за кредитним договором, у зв`язку з чим відмовити у задоволенні позову. Крім цього, у відзиві на позовну заяву було заявлено ряд клопотань щодо перевірки доказів у справі. 28.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Крім цього вказав, що заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача щодо огляду доказів у справі. У судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість прибув представник відповідача, який позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні судом було розглянуто клопотання сторін, в задоволенні яких було відмовлено. Розглянувши позовні вимоги та подані учасниками заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 26.06.2023 року між ТОВ "БІЗПОЗИКА" та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 465294-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, зокрема з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, дистанційно, в електронній формі. За умовами п.1 Договору № 465294-КС-004 про надання кредиту (надалі - Договір), кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Сторонами відповідно до умов Договору погоджено, що кредит є споживчим і надається строком на 24 тижнів; стандартна процентна ставка в день 2,00000000, фіксована; комісія за надання кредиту становить 11 250,00 грн; термін дії договору до 11.12.2023 року; орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 9168,16 процентів/а.с.25-61/. Сторони погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Підписанням Договору позичальник підтвердив, що до укладання Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця. На виконання умов Договору позивач видав кредитні кошти в сумі 75000,00 грн, шляхом перерахунку їх на платіжну картку відповідача № [NUMBER] трьома операціями по 25 000,00 грн кожна 26.06.2023 року, що слідує з відповідних довідок ТОВ ФКЕлаєнс та Інформації про рух коштів /а.с.7,71,72,131/. Відповідно до отриманої судом інформації на виконання ухвали суду від 04.06.2024 банківська картка № 537 № 5375-4114-2624-1902 АТ "УНІВЕРСАЛБАНК" була емітована Банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). З виписки про рух коштів вбачається перерахування кредитних коштів на картку відповідача трьома операціями по 25 000,00 грн кожна 26.06.2023 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ТОВ"БІЗПОЗИКА" за Договором № 465294-КС-004\~ про\~надання кредиту\~ складає 325 727,10 грн, з яких: 75 000, 00 грн - за кредитом, 239 477,20 грн - по відсотках ( нараховано в межах строку кредитування - 24 тижні по 11.12.2023), 11 250,00 грн - за комісією/а.с.17-20/. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладені. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. За таких обставин та наявних у справі доказів, судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір на погоджених умовах. Також суд вважає доведеним факт перерахунку на розрахунковий рахунок відповідача кредитних коштів. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем судом не надано. Як встановлено судом, позивач надав відповідачу кредитні кошти, однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. При цьому, з огляду на наявні у справі докази, стороною відповідача не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору також не надано. За таких обставин, оскільки проведений позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, тому суд бере до уваги останній як вірний. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору.

Outcome: approved