Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш ту гоу» звернулося в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] ро стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 15.04.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Авіра груп» правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кеш ту гоу» та [PERSON] укладено кредитний договір № 27790 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду відповідач має заборгованість в розмірі в сумі 12\~500 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 2 000 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 10 500 грн.. Ухвалою від 01.01.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кеш ту гоу» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. В позовній\~заяві представником\~позивача зазначено про проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістила, відзив на позов до суду не подала. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 15.04.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №27790 за допомогою дистанційних засобів. Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом. Відповідно до пунктів 1.1.-1.5. розділу 1 договору про надання фінансового кредиту №27790 відповідачу надано кредит в розмірі 2 000 грн. строком на 30 днів, , але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання. За користування кредитом встановлено стандартну процентна ставка 2,5 %, або 912,5 % річних. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. З інформаційної довідки № 321/10 від 07.10.2024, виданої ТОВ «Платежі Онлайн», вбачається, що згідно транзакції №31847-51621-63864 на картку № [NUMBER] перераховано кошти в розмірі 2 000 грн., та підтверджується отримання відповідачем грошових коштів. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Авіра груп» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра груп» відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №27790, станом на 22.07.2024 року за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 12 500 грн., яка складається з заборгованості 2 000 грн. за тілом кредиту, заборгованості за відсотками 10 500 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованість не погашена. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за зобов`язанням. Таким чином, заборгованість відповідача по вказаному вище договору є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн. Судом встановлено, що 29.12.2023 між адвокатом Пархомчук С.В. та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» був укладений договір про надання правової допомоги без номера. Представником позивача, адвокатом Пархомчук С.В. надано акт отримання правової допомоги від 24.02.2025 року, на суму 10\~500 грн., та платіжне доручення № 3 5466 від 24.02.2025 на суму перерахованих коштів 10\~500 грн. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, то суд вважає можливим стягнути їх з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved