Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просила визнати [PERSON] , [INFO] , такими, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] ; на теперішній час у будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який у ньому не проживає, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, однак у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачу як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2025 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~У судовому засіданні представника позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Шиманський\~В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, письмовий відзив на позов не подав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 8, 41 Конституції України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №393059635 від 30.08.2024 року, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що також вбачається із Договору дарування від 30.08.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., за реєстровим номером 2007 (а.с. 6, 31-32). На теперішній час у буд. [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 29.01.2025 року № 4403 (а.с. 7-10; 20). Однак, відповідач [PERSON] у цьому будинку не проживає з 2003 року (тобто понад один рік), що підтверджується довідкою квартального комітету «Димитрівський» від 07.01.2025 року № 07, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачу як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] (сусіди позивача) підтвердили факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] з 2003 року до теперішнього часу. Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved