Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

08.04.2024 року [PERSON] звернвся до суду з позовом до ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ Глобал Кредит», ТОВ «Сперіус Бум», ТОВ «Фальконі» про захист прав споживачів, визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Позов обґрунтовано тим, що 20.07.2023 року від ТОВ «Українське бюро кредитних історій» він отримав довідку про кредитну історію, згідно якої відповідач ТОВ «Українське бюро кредитних історій» розмістило в кредитній історії інформацію донорами якої є ТОВ «Глобал кредит» за договором № 54971 від 22.06.2016 року, ТОВ «Інфінанс», актуальне найменування юридичної особи - ТОВ «Сперіус БУМ» (за договором № 0957779557 від 23.06.2016 року, ТОВ «Фінансова компанія «Філігран», актуальне найменування юридичної особи - ТОВ «Фальконі» за договором № 18385 від 10.06.2016 року. Проте позивач не надавав ТОВ Глобус Кредит», ТОВ «Сперіус Бум», ТОВ «Фальконі» письмову згоду на збір, зберігання, використання та поширення через бюро інформації про нього. Просить визнати неправомірними дії ТОВ Глобал Кредит», ТОВ «Сперіус Бум», ТОВ «Фальконі» щодо передання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення інформації (запису) в кредитну історію [PERSON] , що відображена як інформація за договорами № 54971 від 22.06.2016 року, № 0957779557 від 23.06.2016 року, № 18385 від 10.06.2016 року. Зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити інформацію (записи) з кредитної історії [PERSON] , за кредитними договорами, які відображені як № 54971 від 22.06.2016 року, № 0957779557 від 23.06.2016 року, № 18385 від 10.06.2016 року, донорами якої є ТОВ Глобал Кредит», ТОВ «Сперіус Бум», ТОВ «Фальконі». Відповідно до ч.1\~ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду\~від 12\~квітня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, позивач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленнях про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами № 06\~002\~607\~923 40, 06\~102 2598 3707 копія ухвали суду з додатками позивачу не вручено, а поштові відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказані поштові відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. Відповідач ТОВ «Українське бюро кредитних історій» цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленнях про вручення поштових відправлень із штриховими ідентифікаторами № 06\~002\~6079 4334, 06\~102 2598 5874 копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказане поштове відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. Крім того, на офіційну електронну пошту відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» 23.01.2025 було направлено цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов товариство не надало. Відповідач ТОВ «Глобал Кредит» цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримало, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштових відправлень із штриховими ідентифікаторами № 06\~002\~6079 5268, 06\~102 2603 8674 копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштові відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказане поштове відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. Крім того, на офіційну електронну пошту відповідача ТОВ «Глобал Кредит» 23.01.2025 було направлено цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов товариство не надало. Відповідач ТОВ «Сперіус Бум», цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримало, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленнях про вручення поштових відправлень із штриховими ідентифікаторами № 06\~002\~6079 7082, 06\~102 2604 1101 копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштові відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказане поштове відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. Відповідач ТОВ «Фальконі» цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотні повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Так, відповідач не повідомляв суд про зміну адреси реєстрації чи проживання. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами № 06\~002\~6079 7600, 06\~102 2598 4770 копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштові відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України стороні вручено вказані поштові відправлення і фактично він є повідомлени м про розгляд справи в суді першої інстанції. Крім того, на офіційну електронну пошту відповідача ТОВ «Фальконі» 23.01.2025 було направлено цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов товариство не надало. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позов відповідачем у визначений термін теж не надано. Згідно з ч. 1\~ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8\~статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачами не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ними своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої\~статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.2 ст. 191 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків. \~ \~ \~ \~За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно інформації, актуальної на 11.03.2024, яка перебуває в базі даних «Українське бюро кредитних історій» стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка була надана ним суду, у базі даних товариства наявна слідуюча інформація: - про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Глобал Кредит», а саме зазначено: інформація за договором (referenct 54971);\~тип кредиту:\~договір позики,\~дата видачі\~кредиту:\~22.06.2016;\~сума кредиту:\~3300,\~поточна заборгованість:\~0,\~00;\~поточна прострочена\~заборгованість:\~0.00;\~валюта:\~UAH;\~термін кредиту\~до 29.06.2016;\~кредит закритий:\~проданий;\~дата оновлення:\~08.11.2016;\~вид забезпечення:\~без забезпечення\~(бланкові);\~вартість забезпечення\~в базовій\~валюті:\~NA;\~донор інформації: ТОВ «Глобал Кредит»; - про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Філігран», а саме зазначено: інформація за договором (18385),\~ тип\~кредиту:\~невизначений,\~дата видачі\~кредиту:\~10.06.2016;\~сума кредиту:\~8000,\~поточна заборгованість:\~ 0,\~00;\~поточна прострочена\~заборгованість:\~0.00;\~валюта:\~UAH;\~термін кредиту\~до 30.06.2016;\~кредит закритий:\~проданий;\~дата оновлення:\~07.10.2017;\~вид забезпечення:\~без забезпечення\~(бланкові);\~вартість забезпечення\~в базовій\~валюті:\~NA;\~донор інформації: ТОВ «Фінансова компанія «Філігран»; - про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Інфінанс», а саме зазначено: інформація за договором (0957779557),\~тип кредиту:\~договір позики,\~дата видачі\~кредиту:\~23.06.2016;\~сума кредиту:\~2000,\~поточна заборгованість:\~ 0,\~00;\~поточна прострочена\~заборгованість:\~0.00;\~валюта:\~UAH;\~термін кредиту\~до 03.07.2016;\~кредит закритий:\~закритий;\~дата оновлення:\~28.08.2017;\~вид забезпечення:\~без забезпечення\~(бланкові);\~вартість забезпечення\~в базовій\~валюті:\~NA;\~донор інформації: ТОВ «Інфінанс». Також, із вказаної інформації вбачається, що [PERSON] 08.08.2023 звертався до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» із заявкою №230457 про незгоду з інформацією по кредитному договору referenct 54971\~з ТОВ\~«Глобал Кредит»\~(Шахрайський\~кредит)\~та просив\~вилучити з\~його кредитної\~історії зазначену\~вище інформацію,\~на що\~отримав відповідь\~про те,\~ що\~офіційної відповіді\~ з\~ТОВ «Глобал\~Кредит» бюро отримати не може, тому просили надіслати їм документ від ТОВ «Глобал Кредит», в якому буде вказано, що вони помилково розмістили інформацію в УБКІ, якщо такий документ є в нього в наявності. Цього ж дня 08.08.2023\~ [PERSON] звернувся до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» із заявкою №230447 про незгоду з інформацією по кредитному договору 0957779557 з ТОВ «Інфінанс» (Шахрайський кредит) та просив вилучити з його кредитної історії зазначену вище інформацію, на що отримав відповідь про те, що ТОВ «Інфінанс» вже не партнер бюро, в зв`язку з чим бюро не може здійснити до них запит та уточнити, тому просили надіслати їм документ від ТОВ «Інфінанс», в якому буде вказано, що вони помилково розмістили інформацію в УБКІ, якщо такий документ є в нього в наявності. 13 вересня 2023 року ТОВ «Українське бюро кредитних історій» повідомило [PERSON] про те, що бюро із ФК «Філігран» вже не співпрацює, тому відправити їм запит на оскарження в них немає можливості. Радили звернутись для вирішення питання до вказаного кредитора та зазначили, що зі сторони бюро внесення змін можливе лише на підставі відповідного судового рішення. Також, із інформації, актуальної на 11.03.2024, яка перебуває в базі даних «Українське бюро кредитних історій» вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» змінило назву на ТОВ «Фальконі», а ТОВ «Інфінанс» змінило назву на ТОВ «Сперіус Бум». Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» (далі\~Закон) регулюються правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій. Згідно зі ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Бюро має право отримувати відомості та інформацію, що зазначені у частині першій цієї статті, на договірних засадах. Органи або уповноважені особи (держателі, адміністратори державних реєстрів тощо) зобов`язані на запит Бюро надавати відомості з державних реєстрів в електронному вигляді (у форматі бази даних) у разі наявності письмової згоди суб`єктів інформації. Порядок передачі відомостей з державних реєстрів, а також розмір плати за це та інші умови встановлюються Кабінетом Міністрів України або за його дорученням - Держателем або Адміністратором відповідного реєстру та Бюро на підставі договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі 757/74536/17 (провадження № 61-17765св19)) Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що надання користувачем, в даному випадку відповідачами, інформації до кредитної історії можливе тільки з наявної письмової згоди суб`єкта кредитної історії (позивача) на збір, зберігання, використання та поширення через бюро інформації про нього. У статті 3 Закону закріплено, зокрема, що: бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування); суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія. У частині першій статті 4 Закону визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії. У частині першій статті 5 Закону передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону. У частині 3 статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» зазначено, що користувач має право відмовитися від укладання кредитного правочину або укласти кредитний правочин на умовах, що враховують ризики від укладання кредитного правочину, у разі відмови суб`єкта кредитної історії надати згоду на доступ до його кредитної історії та/або на передачу інформації до Бюро про кредитний правочин з Користувачем. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього. За правилами статті 13 Закону суб`єкт кредитної історії має право звернутися до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал. Бюро вносить зміни до інформації, що міститься у кредитній історії суб`єкта кредитної історії у разі зміни Користувачем інформації, що заперечувалася суб`єктом кредитної історії, та вилучає з кредитної історії суб`єкта кредитної історії інформацію, що заперечується суб`єктом кредитної історії, якщо Користувач, який надав цю інформацію, у п`ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього Бюро не надав відповіді. Згідно статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Українське бюро кредитних історій» за заявами позивача про виключення відомостей по зазначених вище кредитних договорах із його кредитної історії не зверталось до ТОВ Глобал Кредит», ТОВ «Сперіус Бум», ТОВ «Фальконі» у зв`язку із припиненням з ними співпраці на день звернення до бюрю позивача. У свою чергу позивач [PERSON] не надав суду жодних доказів того, що він звертався до відповідачів кредиторів із заявами про отримання документів на підставі яких Бюро може вилучити із його кредитної історії інформацію щодо спірних договорів. Також [PERSON] не надав суду жодних доказів того, що на час його звернення до суду не було встановлено та визнано факт відсутності кредитних договорів між позивачем та ТОВ «Глобал Кредит» -referenct 54971,\~між позивачем\~та ТОВ\~«Інфінанс» (змінено\~назву на\~ТОВ «Спіріус\~Бум»)\~ - кредитний договір 0957779557, між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Філігран» ( змінено назву на ТОВ «Фальконі») - кредитний договір 18385. Окрім того,\~позивачем не\~надано суду\~доказів,\~що вказані\~кредитні договори\~ не\~були визнані\~недійсними у\~судовому порядку,\~не надано\~доказів відсутності\~його письмової\~згоди \~на використання\~та розповсюдження\~інформації щодо\~нього. [PERSON] не надав докази для надання сатусу даним договорам «шахрайський кредит», його звернення до правоохоронних органів та рішення відповідних правоохоронних органів на його заяви про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення відносно нього шахрайських дій . Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Наряду з тим, суд констатує, що згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача) принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В свою чергу принцип диспозитивності полягає у праві сторони на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами, активно впливати на процес з метою захисту своїх прав та інтересів, і є одним із основних принципів судочинства та є свідченням того, що саме сторона є рушійною та визначальною силою процесу. Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19); пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19 (провадження № 12-57гс21). Оскільки позивачем не надано доказів встановлення та визнання факту відсутності вказаних кредитних договорів, договори не було визнано недійсними у судовому порядку, не було встановлено факту відсутності письмової згоди позивача на використання та розповсюдження інформації щодо нього, тому у ТОВ "Українське бюро кредитних історій" відсутні підстави для спростування та вилучення такої інформації За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, окільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Так як позивач звільнений від сплати судового збору в силу частини третьої статті 22 Закону "Про захист прав споживачів", у задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому судові витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed