Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

07.05.2019 [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності за законом на 14/50 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнання в 14/50 частки недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 08.01.1991, зареєстрованого в реєстрі за №2-40. Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26.04.2019 провадження у справі №619/1756/19 відкрито за правилами загального позовного провадження (том 1 а.с. 20). 21.05.2019 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області задоволено заяву позивача про забезпечення позову (том 1 а.с. 36). Представником позивача - адвокатом Сербіною Анастасією Валеріївною, яка діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АН №1004743 від 04.11.2019 (том 1 а.с. 67), 04.11.2019 подано до суду уточнену позовну заяву про визнання за [PERSON] права власності на спадщину за законом на 7/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом №12/91 від 08.01.1991, виданого на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити на 7/25, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину; внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.05.2019 №174/2018 на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити 7/25 шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за заповітом; скасування запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №31535740 на 14/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 59, 60). 15.01.2020 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області витребувано докази: з Харківського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (спадкова справа №12/1991); витребувано у приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. копію спадкової справи, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; витребувано з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області інформаційну довідку зі спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (том 1 а.с. 83). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.01.2020 залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - відділ державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (том 1 а.с. 84). 24.01.2020 позивачем через свого представника - адвоката Сербіну А.В. подано до суду уточнену позовну заяву, в якій позивач просив: встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , на [INFO] , тобто на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном у вигляді мотоцикла з коляскою «Урал» та особистими речами покійного; встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , на [INFO] , тобто на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на спадщину за законом на 7/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом №12/91 від 08.01.1991, виданого на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити на 7/25, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.05.2019 №174/2018 на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити на 7/15 шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за заповітом; скасувати запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №31535740 на 14/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (том 1 а.с. 92-96). Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Головко В.В., яка діяла на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги №426 від 20.10.2020 (том 1 а.с. 173), 27.11.2020 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (том 1 а.с. 182-183). 18.02.2020 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1 а.с. 205). Представник позивача адвокат Сербіна А.В. 01.03.2021 подала до суду відповідь на відзив (том 1 а.с. 212-214), на яку 11.03.2021 представником відповідача - адвокатом Головко В.В. подано заперечення (том 1 а.с. 217, 218). Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 12.10.2021 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності та скасування свідоцтва про право на спадщину зупинено до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] (том 1 а.с. 251). Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 18.11.2022 на розгляд судді Болибока Є.А. надійшла цивільна справа №619/1756/19, провадження №2/535/782/22 (том 1 а.с. 252). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 12.01.2023 року, призначеного через припинення суддею Болибоком Є.А. виконання повноважень судді Котелевського районного суду Полтавської області, у зв`язку із закінченням строку його відрядження з Дергачівського районного суду Харківської області, справа №619/1756/19 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В. (том 1 а.с. 253, том 2 а.с. 1, 2). Відповідно до абз. 1, 2 ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 28.02.2023 справа №619/1756/19 прийнята до провадження суддею Шолудько А.В., провадження у справі поновлено у порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті (том 2 а.с. 8, 9). 12.04.2023 ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Сербіної А.В. про зупинення провадження у справі №619/1756/19 (том 2 а.с. 26, 27). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Сербіної А.В. про передання справи №619/1756/19 за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області. Позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та скасування свідоцтва про право на спадщину про стягнення заборгованості, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, - залишено без розгляду (том 2 а.с. 41-46). 25.07.2023 постановою Полтавського апеляційного суду скасовано ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 17.05.2023 в частині залишення позову без розгляду, матеріали справи повернуто до Котелевського районного суду Полтавської області для продовження розгляду справи по суті. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін (том 2 а.с. 82-84). Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 14.08.2023, справа №619/1756/19 передана головуючому судді Шолудько А.В. (том 2 а.с. 89). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 28.08.2023 справа №619/1756/19 прийнята до провадження та призначено повторно до розгляду по суті (том 2 а.с. 90-92). 23.11.2023 представником позивача - адвокатом Сербіною Анастасією Валеріївною подано до суду уточнену позовну заяву про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на 27.06.1990, тобто на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном у вигляді мотоцикла з коляскою «Урал» та особистими речами покійного; встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , на [INFO] , тобто на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності на спадщину за законом на 7/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом №12/91 від 08.01.1991, виданого на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити на 7/25, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом; внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.05.2019 №174/2018 на ім`я [PERSON] в частині обсягу успадкованого майна: з 14/25 замінити на 7/15 шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за заповітом; та скасування запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №31535740 на 14/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (том 2 а.с. 119-121). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.01.2024 залучено до участі у справі №619/1756/19, в якості правонаступника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] , - Дергачівську міську раду (том 2 а.с. 132, 133). Згідно з протоколом судового засідання 27.03.2024 уточнено склад третіх осіб у справі №619/1756/19, виключивши з числа третіх осіб - відділ державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (том 2 а.с. 160, 161). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.01.2024 залучено до участі у справі №619/1756/19, в якості правонаступника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] , - Роганську селищну раду Харківської області (том 3 а.с. 38-41). Учасники справи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (том 3 а.с. 119-125). Представник позивача - адвокат Сербіна А.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (том 3 а.с. 145-148). Представник відповідача Дергачівської міської ради Суржкова В.В., яка діє на підставі довіреності від 03.03.2023 (том 3 а.с. 79-80), подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Дергачівської міської ради, проти задоволення позовних вимог, які стосуються Дергачівської міської ради Харківської області не заперечує (том 3 а.с. 149-151). Представник відповідача Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, в особі її начальника Черненко М.В. (том 3 а.с. 87-89), подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, щодо спору покладається на розсуд суду й прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (том 3 а.с. 140-142). 08.04.2025 до суду надійшла заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області про розгляд справи без участі представника третьої особи, завідувач Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Анна Маслій просить прийняти рішення на розсуд суду (том 3 а.с. 138-139). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2019 (том 1 а.с. 62). Після смерті [PERSON] на належне йому майно відкрилася спадщина, у тому числі на 14/25 часток житлового будинку з будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , право власності на житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1983 (том 1 а.с. 129). Відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (в редакції, що діяла на момент смерті спадкодавця) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (в редакції, що діяла на момент смерті спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області №1967 від 03.06.2019, на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті була зареєстрована дочка - [PERSON] , 1954 року народження (том 1 а.с. 46). Спадкоємцем вищевказаного майна була дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , що видано 08.01.1991 Дергачівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 2-40, спадкова справа 12/91, та зареєстровано у Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.01.1991 за реєстровим номером 2569 в реєстровій книзі №10 (том 1 а.с. 115, 130, 131 на звороті). Відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву №27777/01-20 від 19.08.2019, за наявними в архіві даними, згідно з матеріалами та документами фонду №14 «Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області» в книгах обліку та реєстрації спадкових справ за 1991 рік записи про реєстрацію заяв від імені [PERSON] відсутні. До матеріалів спадкової справи №12/1991 долучено до зберігання заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, будь-які інші заяви в справі відсутні (том 1 а.с. 65). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області 30.10.2018 (том 1 а.с. 101 на звороті). Після смерті [PERSON] на належне їй майно відкрилася спадщина, у тому числі на 14/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] отримав у спадщину 14/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.05.2019 (том 1 а.с. 120). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть №1206 від 28.09.2021 (том 1 а.с. 249). Згідно з листом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області №798/01-16 від 07.02.2023, після померлого [INFO] [PERSON] , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилася. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №71399993 від 07.02.2023 щодо спадкової справи після померлого [PERSON] - інформація відсутня (том 2 а.с. 5, 6). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 758452063220, перебуває у приватній спільній частковій власності, власниками є: [PERSON] , розмір частки - 11/25, та [PERSON] , розмір частки - 14/25 (том 1 а.с. 7, 8, 28, 29). Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 11/25 частку житлового будинку з будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.08.2021 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. (том 3 а.с. 102). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області 20.02.2017 (том 1 а.с. 10, 61). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.1976 (том 1 а.с. 11). Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа Дергачівської державної нотаріальної контори №210/01-16 від 06.02.2020, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно перевірених алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Дергачівської державної нотаріальної контори в шестимісячний термін заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №59312838від 06.02.2020 щодо заповітів від імені [PERSON] - інформація відсутня (том 1 а.с. 124-126). Згідно з довідкою виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області №06-03-20-26 від 16.01.2025, на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] , він був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , за вказаною адресою на момент смерті була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (том 3 а.с. 76). На підставі ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Необхідно зазначити, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 січня 2023 року у справі №227/5018/21. Відповідно до Акта обстеження місця проживання від 21.09.2019, складеного депутатом Роганської селищної об`єднаної територіальної громади Однораленко В.О., у присутності сусідів та зі слів наступних: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , встановлено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , до моменту смерті, а саме до [INFO] проживав [PERSON] з громадянською дружиною [PERSON] . Разом з ними станом на день смерті батька постійно проживав син [PERSON] (том 1 а.с. 64). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що протягом тривалого часу знайомі із позивачем та [PERSON] , достовірно знають й підтверджують, що [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини. Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом підтверджують факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті (відкриття спадщини) за адресою: [ADDRESS] , та у шестимісячний строк позивач не заявив про відмову від спадщини, а тому відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (в редакції, що діяла на момент смерті спадкодавця [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з Актом обстеження місця проживання померлого [PERSON] від 08.08.2019, складеного депутатом Дергачівської міської ради Доброскоком В.О., у присутності сусідів та зі слів наступних: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , встановлено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , до моменту смерті, а саме до [INFO] проживав [PERSON] та його донька [PERSON] , разом з ними на день смерті [PERSON] і деякий час після смерті проживав його син [PERSON] . При житті [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, а після смерті батька [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном, у тому числі 1/2 (половиною) 14/25 частки житлового будинку, загальною площею 91,4 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, розташованого по [ADDRESS] , яка при житті належала його батькові [PERSON] , також мотоциклом з коляскою «Урал», особистими речами батька (том 1 а.с. 63). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що протягом тривалого часу знайомі із [PERSON] та [PERSON] , достовірно знають й підтверджують, що [PERSON] відразу після смерті батька вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме мотоциклом з коляскою «Урал» й особистими речами батька - ручними інструменти для господарства й рибальськими снастями. Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом підтверджують факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після померлого батька [PERSON] , шляхом управління та володіння спадковим майном. Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 14/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті спадкодавця [PERSON] , на підставі якого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємцю [PERSON] після померлого спадкодавця [PERSON] на 14/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 120, 130). Главою 86 ЦК України, а також Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Частиною 1 статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, частки спадкоємців [PERSON] й [PERSON] у спадщині на майно померлого [PERSON] на 14/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 7/25. Враховуючи вище викладене, [PERSON] є спадкоємцем за законом на 7/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] після померлого [PERSON] , та [PERSON] був спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на 7/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 1300 ЦК України, на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частиною другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину застосовується за умови наявності у спадкоємця, якому воно видане, права на спадкування, однак в іншому розмірі, з огляду на невраховані права на спадщину інших спадкоємців. Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як на підставі рішення суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати, виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним. Смерть одного із спадкоємців, якому видано свідоцтво про право на спадщину, не перешкоджає захисту прав іншого спадкоємця шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі №504/3606/14-ц, пункти 109 -111). Отже, враховуючи вище викладене, є підстави для задоволення позову про визнання за [PERSON] в порядку спадкування права власності на нерухоме майно - на 7/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та внесення змін до свідоцтв про право на спадщину. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі 922/2589/19, пункти 109 -111). Підсумовуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що відновити порушене право позивача на спірне нерухоме майно можливо шляхом скасування судовим рішенням запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №31535740 на 4/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , тобто скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що позов [PERSON] до Дергачівської міської ради, Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та скасування запису про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, необхідно задовольнити повністю. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ч. 7-8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: approved