Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 28.09.2019 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1956. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на подружнє життя, у зв`язку із постійними сварками, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Із 2024 року сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 10.03.2025 відповідач [PERSON] направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу та сам цього прагне. Проте вказав, що підстави розірвання шлюбу не визнає. Та зазначив, що сварки у сім`ї відбувались через систематичні подружні зради зі сторони позивача, заперечував щодо вчинення домашнього насильства,також вказав, що утримує дітей (а.с. 15-22). Станом на 14.04.2025 інших заяв по суті справи до суду не надходило. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 28.09.2019 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1956, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній, діти проживають з матір`ю. Згідно зі статтею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved