Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування\~позову зазначив,\~що з\~19\~вересня 2019\~року перебуває\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Указує, що стосунки між сторонами протягом останніх шести місяців погіршилися, що призвело до їх припинення. Вони декілька разів намагалися відновити стосунки, проте це не дало результатів. Зазначає, що з грудня 2024 року вони почали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення між ними неможливим, а подальше перебування у шлюбі таким, що суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та зазначила, що сімейні відносини між сторонами припинено 18.12.2024. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 вересня 2019 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 3105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19.09.2019. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.02.2020. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За змістом положень ч. 1 ст.142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн (квитанція про сплату № 3897-3906-6622-2217 від 10.02.2025). Разом з тим, ураховуючи, що відповідач позов визнала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову в розмірі 605, 60 гривень.

Outcome: approved