Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів Закарпатської обласної прокуратури та Територіального управління ДБР у м. Львові, третя особа: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, за яким просять суд: зняти арешт з усього майна (рухоме та нерухоме майно), що було накладено на [PERSON] , паспорт [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі постанов слідчого прокуратури Закарпатської області про арешт майна обвинуваченого від 12.04.2012 року та 25.04.2012 року в рамках кримінальної справи № 49-3447 (кримінальне провадження № 42012070000000009), що зареєстровано Першою ужгородською державною нотаріальною конторою, зокрема: -житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 32817979; реєстраційний номер обтяження: 12437644) та земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] (площею 0,0480 га, кадастровий номер 2110100000:43:001:0006 (реєстраційний номер обтяження: 12437778, 12437977); -квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 15880992; реєстраційний номер обтяження: 12438175); -господарське приміщення № 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 23329167; реєстраційний номер обтяження: 12438147). В обґрунтування позову позивачі зазначили наступне. 29 березня 2012 року проти батька першого позивача, та відповідно чоловіка другого позивача, [PERSON] колишнього судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Генеральною прокуратурою України було порушено кримінальну справу № 49- 3447 (кримінальне провадження № 42012070000000009), за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 3. ст. 365 та ч. 2 ст. 366 КК України. 9 грудня 2014 року кримінальне провадження за епізодами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 365 КК України закрито постановою слідчого прокуратури Закарпатської області на підставі п. ч. 1 ст. 284 КПК України. 11 грудня 2020 року набуло чинності рішення КСУ від 11 червня 2020 року по справі № 1-305/2019 (7162/19), яким ст. 375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та постановлено, що така втрачає чинність. Внаслідок цього 21 січня 2021 року на підставі ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КПК України прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури (Ю. Дробиняк) було прийнято Постанову про закриття кримінального провадження проти особи в окремій частині. 20 травня 2021 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 КК України, та в цілому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. [INFO] року, [PERSON] помер. 12 квітня 2012 року слідчим в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області Іванцьо В.М. було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого [PERSON] , де б воно не знаходилось та в чому б не виражалось, в тому числі на нерухоме майно за адресою в [ADDRESS] . 25 квітня2012 року слідчим прокуратури Закарпатської області було винесено аналогічну Постанову про арешт майна обвинуваченого [PERSON] , якою було накладено арешт на все його майно, в тому числі на майно, яке знаходилося та знаходиться у власності першого позивача, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та господарське приміщення № 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Арешт майна відповідно до Інформаційної довідки було зареєстровано 25.04.2012 року Першою ужгородською державною нотаріальною конторою на підставі Постанов про арешт майна обвинуваченого прокуратури 3акарпатської області від 12 квітня 2012 р оку та 25.04.2012 року. Враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадженні в рамках якого було накладено арешт закрито, тож на сьогодні відсутні правові підстави подальшого застосування заходу у виді арешту майна (відпала потреба у ньому), а оскільки питання про його скасування не вирішено, тому наявність арешту заважає Позивачам користування розпорядження належним їм майном, що й зумовило звернення до суду із цим позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року справу розподілено на головуючого суддю Фазикоша О.В. Згідно ухвали від 17.09.2024 року задоволено заяву головуючого судді Фазикоша О.В. про самовідвід по цій справі № 308/15004/24. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2024 року справу розподілено на головуючого суддю Дергачову Н.В. Згідно ухвали від 19.09.2024 року судом було відкрите провадження у справі № 308/15004/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.10.2024 року до суду надійшов письмовий відзив третього відповідача - Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, за яким він просить суд відмовити у задоволенні позову в частині вимог щодо нього, оскільки вважає себе неналежним відповідачем у цій справі, тому, що незважаючи на той факт, що кримінальне провадження було закрите саме цією установою, вони не допускали жодних порушень діючого законодавства. 07.10.2024 року до суду надійшов письмовий відзив першого відповідача - Закарпатської обласної прокуратури, за яким він просить відмовити у задоволенні позову з огляду на той факт, що ця установа є неналежним відповідачем, та КПК не передбачає дієвого механізму скасування арештів, накладених на майно у старих кримінальних справах. 11.10.2024 року від першого позивача надійшла письмова відповідь на відзив, за якою він позов підтримав та просив суд його задовольнити повністю. 17.10.2024 року третій відповідач - Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Львові подав до суду письмову відповідь на відзив позивача у якій наполягав на відмові у позові щодо нього. Відповідно до наказу голови Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 року № 41/02-06 «Про внесення змін до облікових документів» визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Наталія Володимирівна вважати [PERSON] . За ухвалою від 24.12.2024 року судом було задоволено клопотання позивача [PERSON] про залучення співвідповідача та про заміну предмету позову. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Закарпатської обласної прокуратури та Територіального управління ДБР у м. Львові, третя особа: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про зняття майна з арешту, у якості співвідповідача Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, тел. (0312) 617071, umr@rada-uzhgorod.gov.ua, ЄДРПОУ: 04053699). Прийнято заяву із зміненим предметом позову, та постановлено розглянути по суті позовні вимоги шляхом доповнення їх позовною вимог вимогою про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, на яке було накладено арешт на підставі постанов слідчого прокуратури Закарпатської області про арешт майна обвинуваченого [PERSON] від 12.04.2012 року та 25.04.2012 року, в рамках кримінальної справи № 49-3447 У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Залишено без розгляду клопотання позивача [PERSON] від 6 та 27 листопада 2024 про зміну предмету позову та від 5 листопада 2024 року про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За ухвалою від 04.03.2025 року судом було закрите підготовче провадження у цій справі та призначено до судового розгляду по суті. 10.04.2025 року другий позивач - [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від третьої особи жодних письмових заяв до суду не надходило. В судовому засіданні 15.04.2025 року перший позивач підтримав всі позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник першого відповідача позов не визнав і просив суд відмовити повністю у його задоволенні. Представник третього відповідача позов також не визнав і просив суд відмовити повністю у його задоволенні. Заслухав сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 42012070000000009 від 25.12.2012 року: 25.12.2012 до реєстру були внесені відомості за матеріалами правоохоронних органів про виявлення кримінальних правопорушень із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 375, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 375, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України щодо судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заборовського В.С. Досудове розслідування проводилося П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, а процесуальне керівництво здійснювалося прокурорами Закарпатської обласної прокуратури. За постановою прокурора Закарпатської обласної прокуратури від 21.04.2021 року кримінальне провадження № 42012070000000009 від 25.12.2012 року відносно [PERSON] , [INFO] , було закрите на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КК України в частині пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за діяння, передбачені ч. 2 ст. 375 КК України. За постановою слідчого від 20.05.2021 року кримінальне провадження № 42012070000000009 від 25.12.2012 року відносно [PERSON] , [INFO] , було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та в цілому. З цієї постанови також вбачається, що справу було порушено у порядку, передбаченому КПК України 1960 року, заступником Генерального прокурора України 29.03.2012 року відносно судді Заборовського В.С., якій присвоєно номер 49-3447. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть № [NUMBER] . [PERSON] є батьком першого позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . В ході досудового розслідування, за постановою слідчого від 12 квітня 2012 року про арешт майна обвинуваченого, був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого [PERSON] , де б воно не знаходилось та в чому б не виражалось, в тому числі на нерухоме майно за адресою в [ADDRESS] . 25 квітня2012 року слідчим було винесено постанову про арешт майна обвинуваченого [PERSON] , за якою було накладено арешт на все його рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось та в чому б не виражалось, в тому числі - нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , а також автомобіль «Мерседес С600» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.08.2024 року № 391357850 щодо суб`єкта [PERSON] , наявні наступні записи: Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 12437644 Зареєстровано: 25.04.2012 17:36:59 за № 12437644 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 Підстава обтяження: постанова про арешт майна обвинуваченого, 17/360-11, 12.04.2012, Прокуратура Закарпатської області Об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: [ADDRESS] , Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду Обтяжувач: Прокуратура Закарпатської області, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, Заявник: Перша ужгородська державна нотаріальна контора Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 12437778 Зареєстровано: 25.04.2012 17:47:09 за № 12437778 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 Підстава обтяження: постанова про арешт майна обвинуваченого, б/н, 12.04.2012, Прокуратура Закарпатської області, № 49-3447 Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду Обтяжувач: Прокуратура Закарпатської області, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, Заявник: Перша ужгородська державна нотаріальна контора Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 12437977 Зареєстровано: 25.04.2012 18:04:16 за № 12437977 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 Підстава обтяження: постанова про арешт майна обвинуваченого, б/н, 25.04.2012, Прокуратура Закарпатської області, кр.с. 49-3447 Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду Обтяжувач: Прокуратура Закарпатської області, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, Заявник: Перша ужгородська державна нотаріальна контора Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 12438147 Зареєстровано: 25.04.2012 18:28:21 за № 12438147 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 Підстава обтяження: постанова про арешт майна обвинуваченого, б/н, 25.04.2012, Прокуратура Закарпатської області, кр.с. 49-3447 Об`єкт обтяження: інше господарське приміщення, адреса: [ADDRESS] , Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду Обтяжувач: Прокуратура Закарпатської області, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, Заявник: Перша ужгородська державна нотаріальна контора Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 124338175 Зареєстровано: 25.04.2012 18:31:38 за № 12438175 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 Підстава обтяження: постанова про арешт майна обвинуваченого, б/н, 25.04.2012, Прокуратура Закарпатської області, кр.с. 49-3447 Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду Обтяжувач: Прокуратура Закарпатської області, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, Заявник: Перша ужгородська державна нотаріальна контора Згідно договору дарування житлового будинку від 24.04.2012 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0480 га кадастровий номер 2110100000:43:001:0006, проте останній не може зареєструвати належне йому майно через наявні заборони. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2024 року № 391305390 [PERSON] є одноособовим власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору від 08.07.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.08.2009 року № 23492449 [PERSON] є власником господарського приміщення № 9 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18) КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного позивачем питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину, тобто з реабілітуючої підстави. Для відновлення справи необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування [PERSON] Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення її правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного [PERSON] питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту її прав та законних інтересів. Суд кримінальної юрисдикції компетентний розглядати цивільний позов лише разом з кримінальною справою, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, і лише у разі, якщо його заявляє особа, котра зазнала матеріальної шкоди від злочину і пред`являє вимогу про її відшкодування до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за його дії (частина перша статті 28 КПК України 1960 року). [PERSON] пред`являє позов не у зв`язку з завданням їй матеріальної шкоди обвинуваченим, а з підстави необґрунтованого обмеження її права власності рішенням слідчого. Кримінальна справа з обвинувальним висновком на розгляд суду кримінальної юрисдикції не надходила. Відтак суд кримінальної юрисдикції не має правових підстав розпочинати судове провадження для вирішення лише цивільного позову, до того ж заявленого не до обвинуваченого чи осіб, які несуть відповідальність за його дії, а до ГУ НП та ГУ ДФС. Однак нормативна неврегульованість порядку захисту права людини, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті. Перекладення тягаря такого недоліку законодавства на особу, котра більше восьми років потерпає від свавільного втручання у право власності, гарантоване Конвенцією і Конституцією України, є неприпустимим. Зволікання з наданням ефективного засобу юридичного захисту тягне погіршення правового становища людини, котра зазнає негативних наслідків не лише від помилки представника влади, а й від перешкод у отриманні реальної можливості її виправлення, і перебуває у стані невизначеності непередбачувано тривалий час. Разом із тим, кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Відповідну правову позицію сформульовано Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року N 6-26цс13. Підстав для відступу від цієї позиції Велика Палата Верховного Суду не знаходить. У наведеній постанові закріплено правовий орієнтир, відповідно до якого в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви на правильність арешту майна. До цього ж зводяться і роз`яснення, надані Верховним Судом України у пункті четвертому постанови Пленуму від 27 серпня 1976 року "Про судову практику в справах про виключення майна з опису". Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження. Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Відтак немає жодних підстав для висновку про те, що суд цивільної юрисдикції у справі за позовом [PERSON] не є судом, установленим законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 КК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки кримінальне провадження (кримінальна справа) закрите, а заходи забезпечення кримінального провадження скасовані не були, що перешкоджає позивачу у реалізації його прав власника на майно (своїх прав та як спадкоємця), при цьому скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин, тому позов слід задовольнити повністю. За наявності клопотання позивача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, всі судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved