Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.11.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», Приватне підприємство «Прогрес-Риелт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», [PERSON] , про визнання права власності на майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.05.2021 року він став переможцем електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ» (протокол №537590, лот №474492), предметом яких були майнові права на незакінчену будівництвом квартиру за вказаною адресою. Торги проводилися в рамках примусового виконання виконавчого листа №6-4122/2011 від 28.12.2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва. Приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. складено акт від 24.05.2021, що підтверджує реалізацію майнових прав на користь позивача. Позивач сплатив повну суму в розмірі 406 688,00 грн., що підтверджується платіжними документами. Майнові права на незакінчену будівництвом квартиру у боржника виникли та були набуті на підставі договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006, укладеного між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] . Позивач зазначає, що набув ці права як переможець торгів в рамках реалізації майна боржника. Проте відповідач ОК «ЖБК «Морський 1», який є теперішнім замовником будівництва, відмовив у наданні документів для реєстрації права власності, посилаючись на те, що: позивач не є членом кооперативу; кооператив не є стороною договору №3Б/ПР-3-64; інформація про угоди з ТОВ «Добробут» є конфіденційною (листи №7 від 13.01.2022 та №70 від 18.10.2023). Позивач вказує, що права замовника будівництва переходили від ПП «Прогрес-Риелт» до ТОВ «Прогресбуд», потім до ТОВ «Добробут», а з 31.08.2015 року до ОК «ЖБК «Морський 1» на підставі угоди про внесення цільового внеску, що підтверджується рішенням Одеської міської ради №2170-VII від 14.06.2017 та інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав. Згідно з сертифікатами готовності №ІУ123201103105 від 10.02.2021 та №ІУ123230310850 від 14.03.2023, житловий комплекс введено в експлуатацію. Позивач стверджує, що через невизнання відповідачем його прав, єдиним способом їх захисту є звернення до суду з вимогою визнання права власності на майнові права на квартиру. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 24.11.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху. 18.12.2023 року позивачем на виконання вказаної ухвали суду, надано до суду заяву про усунення недоліків, яку передано головуючому по справі по виходу з частини щорічної відпустки - 15.01.2024 року. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 16.01.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. 13.02.2024 р. від представника відповідача адвоката Чукітової В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила залишити позов без задоволення. Відповідач ОК «ЖБК «Морський 1» заперечує проти позову з наступних підстав. Так, відповідач посилається на відсутність права власності на майнові права у позивача чи права власності на об`єкт нерухомого майна у позивача. Відповідач зазначає, що позивач не надав документів, які б підтверджували державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] чи майнові права на неї відповідно до ст. 331, 334 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Без такої реєстрації право власності не може вважатися набутим, а кооператив не є суб`єктом, уповноваженим визнавати чи реєструвати такі права (ст. 6 Закону №1952-IV). Також відповідач зазначає про відсутність договірних відносин як з позивачем так з третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] : ОК «ЖБК «Морський 1» не є стороною договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006, укладеного між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] , і не брав на себе зобов`язань за цим договором. Зобов`язання з передачі майнових прав лежать на ПП «Прогрес-Риелт», а не на кооперативі, що робить його неналежним відповідачем (ст. 509, 510 ЦК України). Одночасно, відповідач вважає недоведеність переходу прав, оскільки, позивач посилається на набуття майнових прав через електронні торги ДП «СЕТАМ» від 07.05.2021 (протокол №537590), однак не надав акту приймання-передачі, передбаченого п. 6.1 договору №3Б/ПР-3-64, який би підтвердив перехід безумовних майнових прав від ПП «Прогрес-Риелт» до [PERSON] , а згодом до позивача. Відсутність цього документа свідчить про те, що права не були передані в установленому порядку. В той же час, відповідач зазначає, що не є правонаступником ні ПП «Прогрес-Риелт», ні ТОВ «Добробут» , ні ТОВ «Прогресбуд». За Угодою про внесення цільового внеску від 31.08.2015, укладеною між ТОВ «Добробут» та ОК «ЖБК «Морський 1», а позивач обрав неправильний спосіб захисту, оскільки позов про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України є неефективним, оскільки позивач не довів, що є власником майна чи майнових прав, а його права не оспорюються кооперативом, який не має до них відношення. Належним способом захисту, на думку відповідача, було б звернення до ПП «Прогрес-Риелт» чи ліквідатора (з огляду на припинення підприємства з 2016 року) з вимогою виконання договору. Відповідач наголошує, що позивач не є членом кооперативу, між ними відсутні зобов`язальні відносини, а будівництво комплексу з 31.08.2015 здійснювалося за рахунок внесків членів кооперативу, а не за договором №3Б/ПР-3-64. На думку відповідача, позов спрямований на обхід процедури державної реєстрації права власності, що суперечить законодавству. Також, відповідач вказував на недоведеність іпотечного обтяження, оскільки позивач стверджує, що набув права через реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні №64865518, але не надав кредитного договору, договору іпотеки чи інших документів, які б підтвердили законність торгів та зняття обтяження, що унеможливлює оцінку правомірності переходу прав. 21.02.2024 р. позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про залучення Державне Підприємство «Сетам» в якості співвідповідача по справі, з посиланням на те, що електронні торги, відповідно до протоколу №537590 про проведення електронних торгів за лотом №474492 від 07.05.2021 проводило саме Державне Підприємство «Сетам». 05.03.2024 р. позивач додатково обґрунтовував свої вимоги, подавши клопотання про долучення доказів, зазначаючи, що у порядку підготовки справи до розгляду він направив кілька запитів, у результаті яких отримав документи, що, на його думку, мають значення для правильного вирішення спору, зокрема позивач посилається на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №365960268 від 15.02.2024, 12:54:44), яка на думку позивача, свідчить про зареєстроване обтяження іпотеку (реєстраційний номер 4278019), датовану 22.12.2006 року, зареєстровану приватним нотаріусом Поведьонковою І.І. Підставою обтяження є іпотечний договір №2328 від 22.12.2006, посвідчений тим же нотаріусом. Об`єктом обтяження вказані майнові права на незакінчену будівництвом квартиру площею 50,5 кв.м., що будується на 15 поверсі секції «Б» житлового будинку [ADDRESS] . Іпотекодержателем є АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», іпотекодавцем [PERSON] ; Додаткову угода від 29.11.2006 до договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006, укладену між ПП «Прогрес-Риелт», [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк». Предметом угоди є майнові права на незакінчену будівництвом квартиру площею 50,5 кв.м., що будується на 15 поверсі секції «Б» житлового будинку [ADDRESS] ; Іпотечний договір від 29.11.2006, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , предметом якого також є майнові права на вказану незакінчену будівництвом квартиру; Лист Київської районної адміністрації Одеської міської ради №146/01-11 від 22.02.2024, який підтверджує, що на підставі сертифіката №ІУ123230310850 від 14.03.2023 про відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та акту готовності об`єкта до експлуатації №АС01:2235-3465-9652-9891, розпорядженням від 13.04.2023 №141-01р присвоєно нову адресу об`єкту: [ADDRESS] ;Розпорядження Київської районної адміністрації від 13.04.2023 №141-01р, яке підтверджує присвоєння адреси об`єкту «Будівництво багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний», ІІ черга будівництва, 1 пусковий комплекс» м. Одеса, Фонтанська дорога, 124. 14.03.2024 р. від представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1» - адвоката Чукітової Віктоії Віталіївни надійшло клопотання про залучення Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, з посиланням на те, що АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», зокрема за іпотечним договором від 29.11.2006 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», а тому рішення суду по справі за позовом [PERSON] до ОК «ЖБК «Морський 1» про визнання права на майнові права може вплинути на права та обов`язки АТ «Сенс Банк». Також, у підготовчому судовому засіданні 14.03.2024 року представник позивача підтримав заявлене у позові клопотання про витребування доказів, а представник відповідача заявила клопотання про витребування доказів у АТ «СЕНС БАНК» для огляду в судовому засіданні, а саме оригінали наступних документів: договору кредиту №2006/686/-ФО3.7/63 від 29.11.2006 року зі всіма наявними додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями, до нього; іпотечного договору від 29.11.2006 року, зі всіма наявними зі всіма наявними додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями, до нього; додаткової угоди від 29.11.2006 року до Договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, а також витребування вказаних доказів у оригіналах разом з Договором про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, у [PERSON] . В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача посилався на те, що у сторони відповідача наявні сумніви у достовірності наданих позивачем до позову копій документів, приймаючи, що позивач набув право на спірні майнові права на електронних торгах, а заявлені до витребування докази були надані позивачеві лише у копіях, без встановлення з яких оригіналів документів вони виготовлені. За наслідком розгляду вказаних клопотань, судом у підготовчому судовому засіданні 14.03.2024 року було: - відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення Державного Підприємства «Сетам» в якості співвідповідача; - задоволено клопотання представника відповідача про залучення третьої особи та залучено до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»; - постановлено ухвалу, якою клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано у ОК «ЖБК «Морський-1» належним чином завірені копії: Угоди про внесення цільового внеску, укладеної між ТОВ «Добробут» та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» на підставі якої 31 серпня 2015 року було передано цільовий внесок у майновому вигляді, а саме вигляді результатів будівельних робіт, що були виконані та були прийняті ТОВ «Добробут» в період створення багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу Фонтанська дорога, 118-А, станом на 31 серпня 2015 року, в сумі 100890282,00 грн. та якою було передано право замовника будівництва; інформацію про те, кому (зазначення даних про особу: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків; для юридичних осіб найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України) на теперішній час, за обліковими даними у Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1», належать майнові права на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] , об`єкту будівництва Багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» на 16-ій станції Великого Фонтану за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 118-А, щодо якої укладався договір №3Б/ПР-3-64, між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - постановлено ухвалу, якою клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено ат витребувано у Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», для огляду в судовому засіданні, оригінали наступних доказів: Договору кредиту №2006/686/-ФО3.7/63 від 29.11.2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , зі всіма наявними укладеними до нього додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями; - Іпотечного договору від 29.11.2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , зі всіма наявними укладеними до нього додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями; Додаткової угоди від 29.11.2006 року до Договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, укладеної між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт», [PERSON] , Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та витребувано у [PERSON] , для огляду в судовому засіданні, оригінали наступних доказів: Договору кредиту №2006/686/-ФО3.7/63 від 29.11.2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , зі всіма наявними укладеними до нього додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями; Іпотечного договору від 29.11.2006 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , зі всіма наявними укладеними до нього додатками, додатковими угодами, доповненнями, квитанціями; Договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року про інвестування, укладеного між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» та [PERSON] ; Додаткової угоди від 29.11.2006 року до Договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, укладеної між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт», [PERSON] , Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». 22.04.2024 року судом у підготовчому судовому засіданні було ухвалено долучити до матеріалів справи надані представником АТ «СЕНС БАНК» копії: договору кредиту №2006/686-Ф03.7/63 від 29.11.2006 року; додаткової угоди до договору №3Б/ПР-3-64 про інвестування від 10.01.2006 року. 27.06.2024 року судом у підготовчому судовому засіданні ухвалено задовольнити клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву наданий представником відповідача по справі. Також, 08.04.2025 року від представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1» - адвоката Чукітової Віктоії Віталіївни надійшла заява про застосування строків позовної давності. У заяві відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем трирічного строку позовної давності. Відповідач посилається на те, що відповідно до договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006, укладеного між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] , орієнтовний строк завершення будівництва визначено як третій квартал 2008 року, а передача об`єкта інвестування мала відбутися не пізніше 04.11.2008. Порушення права [PERSON] сталося 05.11.2008, коли ПП «Прогрес-Риелт» не передало об`єкт, і трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, розпочався саме з цієї дати та сплив 05.11.2011. Позивач придбав майнові права на торгах ДП «СЕТАМ» 07.05.2021 р., однак, як зазначає відповідач, це не впливає на перебіг строку позовної давності. Відповідно до ст. 514 ЦК України, заміна кредитора не змінює початковий момент порушення права, а ст. 262 ЦК України підтверджує, що перебіг строку залишається незмінним. Таким чином, на момент електронних торгів у 2021 році права [PERSON] , які перейшли до позивача, уже втратили можливість судового захисту через сплив строку в 2011 році. Також відповідач зазначає, що у випадку врахування припущення позивача про правонаступництво ОК «ЖБК «Морський 1» після передачі прав замовника від ТОВ «Добробут» 31.08.2015, строк позовної давності все одно був би пропущений. У такому разі перебіг строку розпочався б 01.09.2015 і завершився 01.09.2018, тоді як позов подано лише 23.11.2023, що значно перевищує встановлений трирічний період. Відповідач наголошує, що позивач не довів наявність обставин, які могли б перервати чи зупинити перебіг строку позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України. Крім того, інформація про стан будівництва була загальнодоступною та відкритою, і [PERSON] і позивач мали можливість дізнатися про порушення права ще в 2008 чи 2015 році, однак не вжили жодних заходів для його захисту протягом тривалого часу. Посилаючись на практику Верховного Суду, зокрема Постанову КЦС від 22.01.2025 у справі №753/6230/22, відповідач підкреслює, що сплив строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові відповідно до ст. 267 ЦК України. 03.05.2024 року від представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1» - адвоката Чукітової Віктоії Віталіївни надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, відповідно до якого вона зазначила, що на виконання ухвали суду надаються для приєднання до матеріалів справи наступні належним чином завірені копії документів, а саме: угода про внесення цільового внеску від 31.08.2015 року, укладеної з ТОВ «Добробут. Вказані докази 07.11.2024року приєднані судом до матеріалів справи. Також, у підготовчому засіданні 07.11.2024 року судом було ухвалено закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті. До судового засідання призначеного на 14.04.2025 року з`явились: - позивач [PERSON] , який позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити; - представник відповідача Обслуговуючого Кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» - адвокат Чукітова В.В., яка заперечувала проти задоволення позову. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Судом 14.04.2025 року було ухвалено здійснити розгляд справи у відкритому судовому засіданні за наявною явкою учасників справи. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 23.04.2025 року о 11 год. 00 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, сторони повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2006 року між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] укладено договір №ЗБ/ПР-3-64 про інвестування згідно з яким ПП «Прогрес-Риелт» зобов`язалось передати у власність [PERSON] об`єкт інвестування, а [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт інвестування і сплатити за нього ПП «Прогрес-Риелт» інвестицію. Згідно з умовами договору, об`єкт інвестування - безумовне майнове право на новозбудоване майно (після здавання об`єкта будівництва в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою інвестора) стає правом власності інвестора на новозбудоване майно, як на нерухомість. Об`єкт будівництва багатофункціональний громадсько-житлового-готельний комплекс «Південний» (будинок [ADDRESS] . Новозбудоване майно визначено, як квартира будівельний номер [ADDRESS] об`єкту будівництва. Новозбудоване майно є новозбудованим житлом, що буде використовуватися інвестором, як місце проживання. Відповідно до умов договору №ЗБ/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, а саме п.5.1 встановлено, що сума договору становить 373813,63 грн., строк оплати до 29.11.2006 р. Відповідно до Договору кредиту №2006/686-Ф03.7/63 від 29.11.2006 р., укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , АКБСР «Укрсоцбанк» надав Валявському у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 62920,00 доларів США зі сплатою 12,45 % процентів річних та наступним порядком погашення заборгованості: з грудня 2006 р. по жовтень 2026 р. щомісячно рівними частками по 262 долара США та у листопаді 2026 р. 302 долара США, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 28.11.2026 р. на фінансування інвестування житла квартири, будівельний номер [ADDRESS] , відповідно до Договору інвестування №ЗБ/ПР-3-64 від 10.01.2006 р., що укладений між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] . В якості забезпечення [PERSON] виконання своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором кредиту №2006/686-Ф03.7/63 від 29.11.2006 р., між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» 29.11.2006 р. було укладено іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передав АКБСР «Укрсоцбанк» майнові права на незакінчену будівництвом квартиру будівельний номер [ADDRESS] , розрахунковою площею 50,5 квадратних метрів, що розташована на 15 поверсі секції №Б житлового будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] на підставі Договору інвестування №ЗБ/ПР-3-64 від 10.01.2006 р., що укладений між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] . Згідно до п. 4.1 до іпотечного договору від 29.11.2006 р. у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов`язання з погашення заборгованості за Договором кредиту №2006/686-Ф03.7/63 від 29.11.2006 р., АКБСР «Укрсоцбанк» має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є - майнові права на незакінчену будівництвом квартиру будівельний номер [ADDRESS] , розрахунковою площею 50,5 квадратних метрів, що розташована на 15 поверсі секції №Б житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Додаткової угоди від 29.11.2006 року до Договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, укладеної між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт», [PERSON] , Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» встановлено, що сторонами у тому числі викладено в новій редакції п.6.1 та п. 6.3 Договору інвестування №ЗБ/ПР-3-64 від 10.01.2006 р., що укладений між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] , а саме: протягом 7 робочих днів після введення житла в експлуатацію, [PERSON] - інвестор надає особі, що вказана Банком, безвідкличну Довіреність для отримання правовстановлюючих документів на житло (Технічний паспорт, Свідоцтво про право власності, Витяг з Єдиного електронного реєстру прав власності на нерухоме майно для іпотеки). Оформлення права власності на Новозбудоване майно інвестора здійснюється з видачею свідоцтва про право власності на це майно, як на об?єкт нерухомого майна, на підставі Договору, Акту приймання-передачі Об?єкту інвестування та відповідного рішення (розпорядження) місцевих органів влади про затвердження Акта Державної комісії про прийняття закінченого будівництвом Об`єкта будівництва в експлуатацію. Особа, що вказана Банком, на підставі безвідкличної довіреності [PERSON] , в строк до одного місяця оформляє правовстановлюючі документи на житло та одержує в БТІ Витяг з Єдиного електронного реєстру прав власності на нерухоме майно з метою подальшого оформлення іпотечного договору квартири [PERSON] та передає їх Банку. Оригінальний екземпляр Акту приймання-передачі Об?єкту інвестування [PERSON] та всі необхідні документи доля реєстрації права власності [PERSON] на Новозбудоване майно ПП «Прогрес-Риелт» передає особі, що вказана Банком та діє на підставі безвідкличної довіреності [PERSON] . Правонаступниками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» є АТ «Альфа-Банк» та в подальшому АТ «Сенс Банк». Відповідно до протоколу №537590 про проведення електронних торгів, 07.05.2021 р. відбулись електронні торги за реєстраційним лотом №474492 іпотеки - майнових прав на незакінчену будівництвом квартиру будівельний номер [ADDRESS] за ціною 406688 грн. 00 коп., переможцем яких став учасник під №19 [PERSON] . Згідно з Актом приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження 64865518 від 24.05.2021 р., приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С., при примусовому виконанні виконавчого листа №6-4122/2011, виданого 28.12.2011 суддею Дніпровського районного суду м. Києва В.П. Гончарук про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості в розмірі 599027,93 (п?ятсот дев?яносто дев?ять тисяч двадцять сім) грн. 93 коп. та суму витрат, пов?язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 6364 (шість тисяч триста шістдесят чотири) грн. 70 коп., реалізовано об`єкт нерухомості (предмет іпотеки) - майнові права на незакінчену будівництвом квартиру, будівельний [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , на підставі договору інвестування від 10 січня 2006 року №3Б/ПР-3-64, що укладено між ПП «Прогрес-Риелт», а також документа, який підтверджує фінансування Іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів (прибутковий касовий ордер, платіжне доручення, квитанція тощо). Відповідно до цього ж Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження 64865518, 06.04.2021 року до ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію предмету іпотеки. Стартова (початкова) ціна лоту (предмета іпотеки) становила 406\~688,00 грн. Згідно протоколу проведення електронних торгів Державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України №537590 від 07.05.2021 року електронні торги з реалізації нерухомого майна відбулись вперше за посиланням https://setam.net.ua/auction/474069. Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 537590 від 07.05.2021, реєстраційний номер лота 474492 реалізоване на перших торгах нерухоме майно - майнові права на незакінчену будівництвом квартиру, будівельний [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на підставі договору інвестування від 10 січня 2006 року №3Б/ПР-3-64, що укладено з ПП «Прогрес-Риелт», а також документа, який підтверджує фінансування Іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів (прибутковий касовий ордер, платіжне доручення, квитанція, тощо). Стартова (початкова) ціна лота - 406 688 грн. 00 коп., ціна продажу - 406 688 грн. 00 коп. Майнові права на незакінчену будівництвом квартиру, будівельний [ADDRESS] , продана за 406 688 грн. 00 коп., яку придбав [PERSON] , ІПН [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Зазначені грошові кошти за придбане нерухоме майно перераховано наступним чином: 20\~334,40 грн. - загальний розмір винагороди Організаторів торгів та 386\~353,60 грн. - перераховано 18 травня 2021 року приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. на рахунок № [NUMBER] . Також, судовим розглядом встановлено, що 15.01.2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення №27 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «Добробут» на проектування та будівництво багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» і про умови надання земельної ділянки площею 3,7287 га за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 118-а», яким надано дозвіл ТОВ «Добробут» на проектування та будівництво багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» на земельній ділянці 3,7287 га за адресою: [ADDRESS] . Також зобов`язано ТОВ «Добробут» у тому числі оформити договір на право забудови між виконавчим комітетом Одеської міської ради та ТОВ «Добробут». З наданої до суду копії договору вбачається, що між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та ТОВ «Добробут» було укладено договір на право забудови, як додаток №3 до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.01.2004 року за №27, за умовами якого ТОВ «Добробут» як забудовнику надається право забудови земельної ділянки, площею 3,7287 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 118-а для здійснення будівництва БГЖТК «Південний» та комплексного благоустрою прилеглої території. Рішенням Одеської міської ради №2170-VII від 14.06.2017 року припинено договір оренди землі, укладений між Одеською міською радою та ТОВ «Добробут» та надано ОК «ЖБК «Морський 1» в оренду земельну ділянку, площею 3,7287 га за адресою: [ADDRESS] , для проектування i будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» 31.08.2015 року між ТОВ «Добробут», як асоційованим членом кооперативу та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» укладено Угоду про внесення цільового внеску, за умовами якої ОК «ЖБК «Морський 1» приймає від попереднього замовника будівництва Об`єкта будівництва: 1) об`єкт незавершеного будівництва (ОНБ), а саме результати будівельних робіт, що були виконані та були прийняті ТОВ «Добробут» в період створення багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» на 16 ст. Великого Фонтану вул. Фонтанська дорога, 118-а, станом на 31.08.2015 року в сумі 100 890 282,00 грн. разом з обтяженнями; 2) обтяження ОНБ, а саме зобов`язання перед невизначеним колом осіб, які разом можуть бути визнані такими, що разом мають право вимоги від поточного власника ОНБ на всі результати будівельних робіт з будівництва Об`єкту станом на 31.08.2015 року на загальну суму - 100 890 282,00 грн., а кожна з яких може бути визнана такою, що має право вимоги від поточного власника ОНБ на частину результатів будівельних робіт з будівництва Об`єкту станом на 31.08.2015 року, визначену власником ОНБ будівництва на власний розсуд; 3) права замовника будівництва Об`єкту. Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є невиконання умов договору №ЗБ/ПР-3-64 від 10.01.2006 року укладеного між ПП «Прогрес-Риелт» та [PERSON] та невизнання ОК «ЖБК «Морський 1» права позивача на майнові права на об`єкт інвестування за вказаним договором. Предметом позову є визнання позивача власником майнових прав на об`єкт інвестування квартиру будівельний номер 247 розрахунковою площею 50,50 кв.м. розташованому на 15 поверсі секції «Б» жилого будинку [ADDRESS] , оплату за майнове право було здійснено в рамках електронних торгів ДП «Сетам» за лот №474492. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обігу, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Згідно з ч. 1 ст. 650 ЦК України в редакції станом на час проведення електронних торгів, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України у вказаній редакції, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. На підставі п. 1.1 «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016\~ № 2831/5 у редакції станом на час проведення електронних торгів, електронні торги електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Пунктами 4 та 8, 10 розділу Х цього Порядку у зазначеній редакції передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. Таким чином, різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого виступають організатор торгів як продавець і переможець торгів як покупець, а його істотними умовами є предмет договору та покупна ціна. Із правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12, вбачаєтсья, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, складання державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів оформлює договірні відносини купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином. Верховний Суд у постанові від 20 березня 2019 року у справі №751/11610/15-ц вказав, що процедура реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів завершується затвердженням начальником органу державної виконавчої служби (або приватним виконавцем) акту, складеного державним (приватним) виконавцем за результатами відповідних торгів, що є підставою для подальшої реєстрації прав на придбане майно. За умовами договору інвестування від 10 січня 2006 року №3Б/ПР-3-64, з врахуванням Додаткової угоди до договору інвестування від 10 січня 2006 року №3Б/ПР-3-64 від 29.11.2006 р. та Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження №64865518 від 24.05.2021 р. вбачається, що позивач повинен був отримати від ПП «Прогрес-Риелт» безумовне майнове право, тобто право на подачу документів на реєстрацію права власності на новозбудоване майно як на нерухомість, виключно за актом приймання-передачі. Позивач не надав до суду акт приймання-передачі, що в свою чергу, підтверджує факт відсутності у позивача безумовних майнових прав на квартиру будівельний номер 247 розрахунковою площею 50,50 кв.м. розташованому на 15 поверсі секції «Б» жилого будинку [ADDRESS] . Одночасно судом приймається, що позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів, що в свою чергу не визнається стороною відповідача, на підтвердження того, що ПП «Прогрес-Риелт» був замовником будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний», будинок [ADDRESS] , та набував прав від інших осіб на передачу права на об`єкти які знаходяться в такому об`єкті будівництва. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б доводи позивача щодо того, що з часу укладання Договору №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, право замовника будівництва переходило саме від ПП «Прогрес-Риелт» до ТОВ «Прогресбуд», потім до ТОВ «Добробут». В матеріалах справи відсутні докази підтвердження права ПП «Прогрес-Риелт» на залучення коштів для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний», будинок [ADDRESS] , з наступною передачею майнових прав на новозбудовані квартири. За змістом частини\~першої\~статті\~328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною другою\~статті 331 ЦК України,\~право\~власності на\~новостворене нерухоме\~майно (житлові\~будинки,\~споруди,\~тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва.\~Якщо право\~власності на\~нерухоме майно\~відповідно до\~закону\~підлягає\~державній реєстрації,\~право власності\~виникає з\~моменту державної\~реєстрації. Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів. Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві, зокрема, на об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації. Право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК України), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін. Для набуття набувачем права власності на майно передбачена наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК України випадках нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках державна реєстрація. При цьому сторони договору вправі встановити додаткові (відкладальні або скасувальні) умови, а при переході права власності на рухомі речі - самостійно визначати момент переходу права власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку судом не встановлено отримання позивачем права власності на новостворене майно (право власності на квартиру). Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. На час укладення сторонами відповідного договору про фінансування будівництва правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювались Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про інвестиційну діяльність». Судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Ні зазначеними вище нормами, ні нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення. Отже, порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта в експлуатацію визначено відповідними нормами. Відповідно до ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України, є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. У постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, провадження\~\~\~№ 14-8цс21, Велика Палата Верховного Суду підтвердила раніше сформовану позицію, викладену, зокрема в постановах\~від 27 лютого 2019 року у справі\~\~№ 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18, від 03 квітня 2019 року у справі № 761/9951/15-ц, провадження № 14-614цс18, від 29 травня 2019 року у справі\~\~№ 761/20844/13-ц, провадження № 14-146цс19, яка полягає в тому, що в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Разом з тим, позивачем не підтверджено, що право замовника будівництва на спірний об`єкт набувалось ПП «Прогрес-Риелт» та в подальшому переходило від нього до ТОВ «Прогресбуд», ТОВ «Добробут». Беручи до уваги, що моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правoвiднocин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, яке позивачем у встановленому законом та договором порядку не підтверджено, вимоги позивача щодо визнання за ним майнових прав на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості не доведені. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України (Право власності на об`єкт будівництва) «Власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором». Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що позивач є членом кооперативу та між позивачем та відповідачем Обслуговуючим Кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» існують будь-які договірні правовідносини. Додатково судом у відповідності до положень ч.7 ст.81 ЦПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, у відповідності до відкритої в мережі Інтернет інформації встановлено, що станом на час ухвалення рішення суду за даним позовом, ПП «Прогрес-Риелт» перебуває в стані припинення з 2016 року. Доказів того, що позивач звертався до ліквідатора ПП «Прогрес-Риелт» щодо виконання Договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року, матеріали справи не містять. Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 року по справі № 264/5957/17 зауважила, що поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст. \~\~Правонаступництво юридичної особи\~має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша\~статті 104 ЦК України).У такому разі відбувається одночасне\~правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи\~або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга\~статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті\~104, статті\~106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації (див. також пункти 37-38, 40-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 березня 2023 року по справі № 568/484/21. Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України),, наприклад, смерті фізичної особи. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК У країни). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-. ц (пункти 59-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц(пункт 69.5), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39)). В обох випадках для встановлення правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі №910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) вказано, що «При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зроблено висновок, що «проте у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують\~правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в ЄДР щодо\~правонаступника юридичної особи\~(відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків\~правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.». Ідентичну позицію висловив і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22 березня 2023 року по справі № 740/1941/21. Приймаючи вищевикладене, доводи позивача щодо наявності взаємозв`язку між ПП «Прогрес-Риелт» та ТОВ «Прогресбуд» та ТОВ «Добробут» та OK «ЖБК «Морський 1» відносно будівництва спірного об`єкту нерухомості та наявності у ПП «Прогрес Риелт» права на будівництво спірного об`єкта, за наслідком чого останнє нібито мало право на укладення договору про інвестування з [PERSON] - не знайшли підтвердження. Доказів на підтвердження того, що кооператив є правонаступником ТОВ «Добробут», або ПП «Прогрес-Риелт», або ТОВ «Прогресбуд», до суду не надано. При цьому, позивач помилково ототожнює ПП «Прогрес-Риелт» та OK «ЖБК «Морський 1», не надавши суду, ані доказу того, що ПП «Прогрес-Риелт» як сторона по договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року не визнає права позивача, ані доказу того, що OK «ЖБК «Морський 1» є правонаступником ПП «Прогрес-Риелт» чи його зобов`язань. Доказів, що кооператив прийняв на себе жодних зобов`язань, які виникають на підставі договору про інвестування №3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006 року укладеного між [PERSON] та ПП «Прогрес-Риелт», матеріали справи не містять. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Вирішуючи спір, суд зазначає, що позивач обрав спосіб захисту своїх прав у вигляді визнання права власності на майнові права на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] . Однак з наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що об`єкт будівництва - багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний» за адресою: [ADDRESS] , було введено в експлуатацію, що підтверджується сертифікатом №ІУ123230310850 від 14.03.2023 року, яким підтверджується готовність об`єкту будівництва до експлуатації. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської Ради №141-01р від 13.04.2023 р. «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна: [ADDRESS] » вирішено присвоїти адресу об`єкту нерухомого майна «Будівництво багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний», ІІ черга будівництва, 1 пусковий комплекс» загальною площею 36522,1 кв.м. з урахуванням основних показників об`єкта, зазначених у сертифікаті від 14.03.2023 року за № ІУ123230310850, зареєстрованому Державною інспекцією архітектури та містобудування України: Україна, Одеська область, Одеський район, Одеська територіальна громада, місто Одеса, Фонтанська дорога, 124, зі складовими частинами: квартири з № 1 по [ADDRESS] ; нежитлові приміщення з № 1063 по № 1164. Отже, судом встановлено, що - багатофункціональний громадсько-житлово-готельний комплекс «Південний» за адресою: [ADDRESS] , було введено в експлуатацію та об`єкт будівництва за визначеною у договорі інвестування адресою є об`єктом нерухомості. За наслідком чого, приймаючи введення об`єкту будівництва до експлуатації, суд доходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту прав є неефективним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 року по справі №338/180/17 наголосила, що право чи інтерес мають бути захищені у належний та ефективний спосіб, який реально забезпечує відновлення порушеного права. У даному випадку визнання майнових прав не призведе до фактичного введення позивача у володіння чи користування спірним майном, оскільки об`єкт будівництва введено в експлуатацію (сертифікат № ІУ123230310850 від 14.03.2023), після чого майнові права трансформуються у право власності на нерухомість, яке підлягає державній реєстрації відповідно до ст. 331 ЦК України. Водночас судом приймається, що позивач не довів набуття безумовних майнових прав за актом приймання-передачі від ПП «Прогрес-Риелт», як це передбачено договором № 3Б/ПР-3-64 від 10.01.2006, що унеможливлює визнання таких прав чинними на момент звернення до суду. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 року по справі №910/3009/18 зазначила, що судовий захист має бути повним і відповідати принципу процесуальної економії, виключаючи необхідність повторного звернення до суду. Обраний позивачем спосіб не вирішує питання остаточного оформлення права власності чи компенсації за порушення його прав, а отже, не усуває правову невизначеність щодо статусу квартири. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 06.04.2021 у справі № 925/642/19). Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не здатен відновити порушене право у повному обсязі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ч.1 ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~ Відповідно до п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно зі\~статтею 89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд\~надає оцінку\~як зібраним\~у справі\~доказам в\~цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони. Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Приймаючи вищевикладене в цілому, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний Кооператив «Морський 1», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», Приватне підприємство «Прогрес-Риелт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», [PERSON] , Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», про визнання права власності на майнові права, слід відмовити. Суд зазначає, що під час розгляду справи представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до правових висновків, які містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019 по справі № 826/13768/16, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. За змістом пункту 11 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від18.12.2009 за №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Суд зазначає, що особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю, позовна давність, в даному випадку застосуванню не підлягає. Ухвалюючи рішення суду в даній справі, судом враховується, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до\~ч.ч.\~1-2, 6\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем у відповідності до положень статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed