Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 02.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) і просять стягнути заборгованості за Договором № 2108868105737 від 29.03.2021 у розмірі 62703,43 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 29.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено Договір № 2108868105737, яким передбачено всі істотні умови договору: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5900,00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Згідно умов п. 3.3. Договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості. Строк повернення грошових коштів за договором настав, відповідач грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. 01.12.2021 укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108868105737. 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2108868105737. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2108868105737. Зазначає, що загальний розмір заборгованості за договором № 2108868105737 від 29.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 102073,54 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 96173,54 грн., проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 62703,43 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 56803,43 грн. 27.01.2025 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Зазначає, що позивач категорично заперечує факт укладення договору та отримання кредитних коштів. Позивач не надав доказів того, що договір підписував саме відповідач, зазначення про вчинення електронного підпису взагалі не свідчить, що підпис вчинений ним. Зазначені у договорі відомості позичальника - паспортні дані, адреса місця проживання, електронна адреса, номер телефону, місце роботи, не відповідають його фактичним даним. Відповідач не мав карткового рахунку [NUMBER] в Таскомбанк, куди зараховувались кошти за договором та не був клієнтом вказаного банку, не мав там рахунків, а лист ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не є належним та достовірним доказом перерахування коштів саме на карту, яка належала відповідачу. 30.01.2025 представником позивача Ткаченко М.М. подано відповідь на відзив, згідно якої просила позовні вимоги задовольнити та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з позивача судових витрати або суттєво зменшити їх розмір. Зазначає, що особисті дані позичальника були внесені в договір на підставі анкети-заяви, яку було заповнено самим позичальником, при цьому кредитор не може нести відповідальність за правильність вказаних позичальником даних і дана обставина не є підставою для звільнення позичальника від взятих на себе зобов`язань. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано кошти. Ідентифікація відповідача здійснювалась в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача були використані для укладення договору від його імені не надано. Крім того, проведення ідентифікації і верифікації здійснювалось за допомогою BankID НБУ. Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору та доказів того, що наведені в ньому умови, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін. На виконання умов договору перерахування грошових коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті. Відповідач отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. 05.02.2025 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що позивач не спростував наявних розбіжностей щодо даних позичальника зазначених у кредитному договорі, а лише вказав про те, що кредитор не може нести відповідальності за внесення позичальником свідомо або помилково недостовірних відомостей про себе. Позивач не надав документів, які складав позичальник при укладенні кредитного договору, а саме - паспорт та ідентифікаційний код, повний номер банківської карти, куди перераховувались кредитні кошти, а також інші докази, які б беззаперечно свідчили про те, що він укладав цей договір. У судовому засіданні представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М. позовні вимоги підтримала з підстав заявлених у позові і просила задовольнити. У додаткових поясненнях вказувала, що ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС та за допомогою BankID НБУ. Відповідачем не надано доказів щодо спростування правомірності укладеного кредитного договору. Доказів що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечить волевиявленню сторін. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову з підстав того, що відповідач ніколи не укладав кредитний договір, не мав рахунку в Таскомбанку, кредитні кошти не отримував. Заяви, клопотання. 27.01.2025 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 28.01.2025 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи. 30.01.2025 представником позивача подано відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів. 05.02.2025 представником відповідача [PERSON] подані заперечення на відповідь на відзив. 10.02.2025 представником позивача подано додаткові пояснення. 11.03.2025 представником позивача подано клопотання про витребування доказів. 21.04.2025 представником відповідача [PERSON] подано клопотання про долучення доказів. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 28.01.2025. 28.01.2025 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 11.02.2025. 11.02.2025, 17.03.2025, 02.04.2025 ухвалами суду витребувано докази, судовий розгляд відкладено на 21.04.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно Договору про надання фінансових послуг № 2108868105737 «Стандартний» (далі - Договір) він укладений 29.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (кредитодавець) та позичальником вказаним у договорі [PERSON] ( далі - Договір). Договір містить інформацію про позичальника - [PERSON] , ІПН [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Сумським РВ УМВС в Сумській області 08.04.1997, адреса: [ADDRESS] , електронна адреса клієнта на яку направлено договір: [INFO] , телефон [NUMBER] . За цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Договір буде вважатися укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік (пункт 1.9 Договору). Пунктом 3.4 Договору передбачено, що позичальник несе передбачену законодавством відповідальність, включаючи кримінальну, за використання чужих персональних даних та/або умисне отримання кредиту за чужими та/або підробленими документами. Вказано про електронний підпис Договору одноразовим ідентифікатором D4 (а.с. 16-18). У Додатку № 1 до Кредитного договору в Заяві - анкеті (для отримання кредиту) вказано про позичальника: [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Сумським РВ УМВС в Сумській області 08.04.1997, ІПН [NUMBER] , адреса проживання і реєстрації: [ADDRESS] , телефон [NUMBER] , електронна адреса клієнта на яку направлено договір: [INFO] , номер карткового рахунку [NUMBER] , місце роботи ПрАТ «Суми-Авто» (а.с. 18 на звороті). Аналогічні відомості про позичальника відображено у паспорті споживчого кредиту (а.с. 20-21). Згідно Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій 25.03.2021 внесено дані клієнта - мобільний телефон № [NUMBER] , адреса електронної пошти [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Сумським РВ УМВС в Сумській області 08.04.1997, сімейний стан, щомісячний дохід 15500 грн., місце роботи ПРАТ «Суми-Авто»; 29.03.2021 внесено дані клієнта - прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, стать [PERSON] , ІПН [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , сума кредиту 5900 грн., строк 16 та проведено верифікацію карти через ВФП 53****2492 (а.с. 22). Згідно листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 15.10.2024 за номером договору № 2108868105737 згідно інформації від кредитора 29.03.2021 здійснено переказ грошових коштів на карту № [NUMBER] , емітент АТ «ТАСКОМБАНК» сума 5900, валюта UAH (а.с. 26). За інформацією ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» наданою на запит суду 01.04.2025 повний номер банківської картки № [NUMBER] (а.с. 142). За повідомленнями АТ «ТАСКОМБАНК» у останнього відсутня інформація про [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) і йому банківська картка № [NUMBER] не видавалась (а.с. 161). 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників та вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с. 30-32). Пунктом 3 Договору факторингу передбачено гарантії клієнта, зокрема, що вся інформація добросовісно передана клієнтом фактору є повною та правдивою і співпадає з останніми відомостями, якими володіє клієнт. Згідно додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 реєстру боржників до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2108868105737 за яким зазначені відомості про боржника ідентичні відомостям позичальника у кредитному договорі від 29.03.2021 (а.с. 33-34, 35). 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває право вимоги до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 (а.с. 36-39). Пунктом 3 Договору про відступлення права вимоги передбачено гарантії первісного кредитора, зокрема, що вся документація та інформація стосовно боржника, яка у відповідності до умов цього договору передається новому кредитору у зазначеній в цьому договорі формі в повному обсязі відповідає тій інформації, яка була отримана первісним кредитором від боржника та не містить будь-яких недостовірних відомостей. Згідно додатку № 3 до договору договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги за кредитним договором № 2108868105737, боржником за яким зазначено [PERSON] (а.с. 6, 40-41). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 2108868105737 станом на 13.11.2024 становить 102073,54 грн. (а.с. 26-29). Відповідач [PERSON] обліковується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим 22.11.2011 Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, 09.12.2003 на його ім`я видано картку фізичної особи - платника податків та присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 76-78). З 09.08.2018 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а з 05.12.2024 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України та витягом з реєстру територіальної громади від 05.12.2024 (а.с. 77 на звороті, 78). З 10.09.2019 [PERSON] працює у філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Сумський комбінат хлібопродуктів», що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] від 27.08.1985 (а.с. 79-80). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину, оскільки у встановленому порядку договір (або окремі його частини) недійсним не визнаний. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2108868105737 «Стандартний», укладеним 29.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (кредитодавець) та зазначеним у договорі позичальником [PERSON] , [INFO] , який має ідентифікаційний номер [NUMBER] . Судом установлено, що відповідач за позовом [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (довідка від 09.12.2003), має паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 22.11.2011 року Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, на дату укладення договору був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 05.12.2024 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10.09.2019 працює у філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Сумський комбінат хлібопродуктів». З наданих позивачем доказів встановлено, що за вказаним кредитним Договором здійснено переказ грошових коштів на карту № [NUMBER] , емітент АТ «ТАСКОМБАНК» сума 5900, валюта UAH. Проте АТ «ТАСКОМБАНК» підтвердив про відсутність інформації про [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та не видачу йому банківської картки № [NUMBER] . Зазначені докази спростовують отримання [PERSON] кредиту за кредитним Договором шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , емітовану АТ «ТАСКОМБАНК». Позивач стверджує, що відповідач отримав грошові кошти у сумі 5900 грн. за кредитним Договором шляхом переказу грошових коштів на карту № [NUMBER] і на підтвердження цих обставин надав лист ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 15.10.2024, який не є доказом банківської операції. Відповідних первинних документів, зокрема, довідки або платіжного доручення, які б підтверджували факт перерахування суми грошових коштів у розмірі 5900 грн. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на відповідний картковий рахунок [PERSON] суду не надано. Доводи представника позивача про те, що ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС та за допомогою BankID НБУ на увагу не заслуговують, оскільки належних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано, а у Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій зазначено про верифікація карти через ВФП. При цьому реєстрація клієнта та заповнення загальних даних мала місце 25.03.2021 - мобільний телефон, адреса електронної пошти, паспорт громадянина України, сімейний дохід, місце роботи, сімейний стан, а прізвище ім`я та по батькові, дата народження, стать, ІПН, адреси проживання та реєстрації, карта, сума та строк кредиту внесені лише 29.03.2021 року. Також, позивач не надав жодних доказів про ідентифікацію позичальника, як [PERSON] шляхом направлення на телефонний номер [NUMBER] одноразового ідентифікатора визначеного Законом України «Про електронну комерцію» та перебування цього номера у його користуванні. Підтвердження того, що відповідач заходив на сайт товариства та вводив електронне підтвердження - пароль, який повинен був бути відправлений на його номер телефону, відсутні. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) виникло зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг № 2108868105737 «Стандартний», укладеним 29.03.2021 з ТОВ «Служба миттєвого кредитування». З огляду на викладене, вирішуючи позов в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг № 2108868105737 «Стандартний» від 29.03.2021, що є підставою для відмови у позові. Судові витрати. При зверненні з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 42). За приписами частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. (а.с. 11-15) покладаються на позивача. [PERSON] просить стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача подано Договір № 1 про надання правничої допомоги від 20.01.2025, за умовами якого адвокат зобов`язується ознайомитися з матеріалами цивільної справи № 591/12116/24 через систему «Електронний суд» за позовом ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підготувати та подати до Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву за надання правової допомоги гонорар адвоката становить 3000 грн.; Договір № 2 про надання правничої допомоги від 24.01.2025, за умовами якого адвокат зобов`язується представляти інтереси клієнта в Ковпаківському районному суді м. Суми при розгляді цивільної справи № 591/12116/24 через систему «Електронний суд» за позовом ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за надання правової допомоги гонорар адвоката становить 5000 грн.; квитанцію № 1 від 20.01.2025 та квитанцію № 2 від 24.02.2025 про отримання адвокатом від [PERSON] грошових коштів у сумі 3000 грн. та 5000 грн. відповідно (а.с. 166, 167). Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу . Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що з аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно висновків Верховного Суду суди зобов`язані оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Заперечуючи проти розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що завлений розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним з обсягом послуг, наданих відповідачу та завищеним, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною та типовою для представника відповідача. Відповідачу не довелось збирати докази, а участь у судових засіданнях не є обов`язковою з огляду на складність справи та висловлену позицію відповідача у поданих ним документах. Разом з тим, наявні посилання у відповіді на відзив зазначені без наведення конкретних обставин, тому дотримуючись принципу диспозитивності, оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про залишення без задоволення позовних вимог, а адвокатом Кондратенко К.Ю. надавалась правнича допомога [PERSON] щодо ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив та при судовому розгляді справи, суд дійшов висновку про стягнення з позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Outcome: approved