Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем [PERSON] ( [INFO] ) та відповідачем [PERSON] ( [INFO] ), 24 квітня 2004 року Микільською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3. Від вказаного шлюбу у них народилися: дочка [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] . Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 13.01.2023 по справі № 164/1500/22 шлюб зареєстрований 24 квітня 2004 року Микільською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 03.11.2020 р. по справі № 164/1274/20 вирішено стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 2 вересня 2020 року та до досягнення ними повноліття. 03.11.2020р. Маневицьким районним судом Волинської області видано виконавчий лист щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліментів та у відповідності до нього від 08.06.2023 року Відділом державної виконавчої служби Маневицького районного управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 71984110. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 20.10.2023 р. по справі № 164/1253/23 вирішено стягнути із [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання так як остання, продовжує навчання, в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму за загальним показником, щомісячно, починаючи з 06 липня 2023 року та до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку. 20.10.2023р. Маневицьким районним судом Волинської області видано виконавчий лист щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] на її утримання аліментів та у відповідності до нього від 22.11.2023 року Відділом державної виконавчої служби Маневицького районного управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 73391527. Також позивач зазначає, що на даний час [PERSON] проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Також позивач зазначає, що її матеріальний стан змінився, оскільки зросли: витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти, одяг, ліки та інші речі повсякденного вжитку. Дочка навчається у школі, її потреби значно зростають, зокрема на закупівлю предметів та матеріалів , які використовуються у процесі навчання та відвідування гуртків. Відповідач, участі у вихованні [PERSON] не приймає, а матеріальну допомогу надає вкрай рідко. На даний момент я не маю можливості в повній мірі самостійно забезпечити потреби дитини, ї фізичний, духовний розвиток, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. На даний час позивач [PERSON] не працює так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, що підтверджується відповідною довідкою. Інші джерела доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення трирічного віку відсутні. Також позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був встановлений рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 03.11.2020 року, відрізняється від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів. Розмір стягуваних аліментів не відповідає звичним потребам дитини, в зв`язку із чим позивач [PERSON] змушена звернутися до суду з проханням збільшення розміру стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме: з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття на аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку позивача буде необхідним достатнім для матеріального забезпечення дітей. Позивач вважає, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину у вищевказаному розмірі, так як знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати заробіток. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як з`ясовано судом, рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 03 листопада 2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст. 183 СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України\~у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 03 листопада 2020 року з відповідача\~з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 вересня 2020 року до досягнення ними повноліття на аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дітей. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 1\~211,20 грн. судового збору.

Outcome: partial