Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

20 лютого 2025 року представник [PERSON] адвокат Загребельний Р. В. звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, третя особа Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить: скасувати арешт майна боржника [PERSON] , ІПН [NUMBER] та оголошення заборони на його відчуження, накладений 17.04.2015 року у виконавчому провадженні №45932208 з примусового виконання виконавчого листа № 643/17347/13-ц, виданого 20.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова, на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Під час оформлення спадщини після його смерті приватним нотаріусом отримано інформацію з відповідних реєстрів, згідно якої постановою від 17.04.2015 за виконавчим провадженням 45932208, виданою Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Після звернення до Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ з`ясовано, що на примусовому виконанні ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №\~643/17347/13-ц, виданого 20.11.2014 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь Харківського університету внутрішніх справ фактичних витрат, пов`язаних із навчанням в розмірі 32789,84 грн. Зазначене виконавче провадження було зареєстровано за № 45932208, але станом на теперішній час в публічному доступі в системі АСВП відомості про нього взагалі відсутні, 10.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст.\~47 ЗУ «Про виконавче провадження», повторно виконавчий лист до відділу не надходив. На заяву [PERSON] про скасування накладеного арешту було отримано відповідь про відмову в його скасуванні. 19.02.2025 [PERSON] отримано відмову у вчинені нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , з посиланням про неможливість його видачі у зв`язку із накладеним арештом. Такий арешт належного спадкодавцю нерухомого майна, накладений державним виконавцем під час здійснення виконавчих проваджень, перешкоджає [PERSON] в оформленні спадкових прав. У зв`язку з чим представник позивача звертається до суду з указаним позовом для захисту прав [PERSON] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 17 квітня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Причини неявки відповідача та третьої особи суду невідомі, повідомлялися належним чином. Станом на 17 квітня 2025 року заяви по суті справи до суду не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені у ст. 16 ЦК України. Судом встановлено, що на примусовому виконанні Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Московського ВДВС ХМУЮ) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 643/17347/13-ц, виданого 20.11.2014 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого: [ADDRESS] на користь Харківського університету внутрішніх справ фактичних витрат пов`язаних із навчанням в розмірі 32789,84 гривень. Зазначене виконавче провадження було зареєстровано за №45932208, але станом на теперішній час в публічному доступі в системі АСВП відомості про нього взагалі відсутні. 01.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття зазначеного виконавчого провадження № 45932208. 17.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 10.11.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року).Повторно виконавчий лист до відділу не надходив. [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Під час оформлення спадщини після його смерті Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка 405713280 від 28.11.2024). Згідно зазначеної інформаційної довідки, постановою від 17.04.2015 року за виконавчим провадженням 45932208, виданою Московським ВДВС ХМУЮ накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . На заяву [PERSON] від 19.12.2024 до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування накладеного арешту було отримано відповідь № 8526 від 27.01.2025 про відмову в його скасуванні. 19.02.2025 року [PERSON] було отримано відмову у вчинені нотаріальної дії видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] з посиланням про неможливість його видачі у зв`язку із накладеним арештом. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що з часу накладення арешту на майно померлого [PERSON] пройшло більше 9 років, відсутність у державної виконавчої служби інформації про наявні відкриті виконавчі провадження та відсутність інформації щодо виконавчого провадження, у межах якого був накладений такий арешт, відтак суд доходить висновку, що наявність такого арешту на майно та заборона на його відчуження позбавляє позивача права успадкувати майно після смерті сина і відповідно реалізувати свої права як спадкоємця, тому позов про зняття арешту з майна підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На час розгляду справи, позивач має намір оформити спадкові права після смерті матері, проте через наявність арешту на її майно, позбавлений можливості це зробити. Відтак, арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Московського району м. Харкова на майно боржника, порушує права позивача, як спадкоємця. Позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] та бажає реалізувати свої спадкові права. Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Отже, на час звернення з позовною заявою до суду боржник помер, виконавче провадження знищено і, за наявності арешту (обтяжень) накладеного на нерухоме майно, порушуються спадкові права позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості прийняти спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved