Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

18 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просить суд: - стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати батька, щомісячно, до 23 років або до закінчення навчання. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2004 року по 09.04.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , яке видано 27 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Оскільки, батько не брав участі в утриманні дитини, позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення по справі №1003/6305/2012, 2/1003/2067/2012 про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина навчається в Державному університеті «Київський авіаційний інститут». Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається на денній формі навчання і позбавлена можливості працювати та самостійно себе утримувати. При цьому, фінансових можливостей позивача не вистачає на утримання дитини. Відповідач, знаючи, що дитина потребує потребує постійної батьківської уваги та допомоги, ухиляється від виконання своїх обов`язків\~ на протязі багатьох років. Місце роботи відповідача не відомо, але він знаходиться у Єдиному реєстрі боржників за номером виконавчого провадження 43538683. Враховуючи викладене позивач змушена просити суд стягнути з [PERSON] аліменти до досягнення спільною дитиною [PERSON] 23 років. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився та відзив суду не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 18 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. (а.с. 12). 19 лютого 2025 року судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру № 1129714 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] (а.с. 16). Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 27 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. 27 березня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою у якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечувала. В судове засідання, призначене 27 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. відповідач не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 16 квітня 2025 року на 09 год. 00 хв. В судове засідання, призначене 16 квітня 2025 року о 09 год. 00 хв. відповідач повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористався, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2012 року було розірвано (а.с. 6). [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 966) її батьками зазначені сторони по справі (а.с. 5). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. В матеріалах справи\~ міститься довідка № 38 від 05 лютого 2025 року, видана Державним некомерційним підприємством «Державний університет «Київський авіаційний інститут», з якої вбачається, що [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Факультету економіки та бізнес-адміністрування Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Термін навчання за освітнім ступенем Бакалавр з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 7). Відповідно до Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади [PERSON] зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини\~\~ з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 лютого 2025 року до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved