Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

25.02.2025\~року заявниця\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~проживання зі\~спадкодавицею [PERSON] \~не менш\~як п`ять\~років на\~час відкриття\~спадщини,\~яка відкрилася\~ [INFO] ,за адресою: [ADDRESS] , що необхідно для реалізації спадкових прав. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи, витребувано докази. Ухвалою суду від 22.04.2025 викликано свідків. Заявниця в судове засідання не з`явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату Бурак К.Я. Представник заявниці адвокат Бурак К.Я. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої\~особи Івано-Франківської територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні заявлених вимог [PERSON] за недоведеністю. Заслухавши представника заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За роз`ясненнями, наданими у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Підставою для звернення до суду з вказаною заявою є набуття заявницею права на спадщину як спадкоємця четвертої черги за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] актовий запис про смерть №877 від 03.04.2023 року, вчинений відділом ДРАЦС у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8). За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті; особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадщини входить квартира [ADDRESS] (а.с.16-17) та земельна ділянка площею 1,8496 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шубранецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.55). Заповіт на випадок смерті [PERSON] , померлої [INFO] відсутній. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1258, 1264 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3\~ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст.1269 ЦК України). Отже, обов`язок подати нотаріусу (уповноваженій особі) заяву по прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, за умови, що він не проживає із спадкодавцем. Якщо ж спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, не відмовився від неї. Зі спадкової справи №49/2023, заведеної приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що 12.09.2023, тобто у строк визначений ст.1270 ЦК України, [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Також зі спадкової справи вбачається, що спадкоємці першої-третьої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , які б прийняли спадщину, відсутні. Рідний брат померлої [PERSON] [PERSON] не є громадянином України, проживає за її межами, подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті сестри на користь [PERSON] (а.с.31); батьки ж самої [PERSON] [PERSON] , [PERSON] померли, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.44, 45-48). За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00041487634 від 20.09.2023, №00041487791 від 20.09.2023 [PERSON] в шлюбі не перебувала, дітей не мала (а.с.49,50). Із вищевикладеного випливає, що єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є заявниця [PERSON] .. Водночас, [PERSON] не може реалізувати спадкові права після смерті [PERSON] без підтвердження набуття прав спадкоємця за законом четвертої черги, у зв`язку з цим змушена звертатися до суду. На час смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Івано-франківської міської ради від 17.01.2024 (а.с.13). Місце проживання заявниці відмінне від місця проживання [PERSON] та зареєстроване в [ADDRESS] (а.с.41). Водночас, згідно довідки №1124 від 20.11.2023 виданої Горішньошеровецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] з 20.12.2017 дійсно проживала з [PERSON] по [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.53). Вказані обставини підтвердили під час розгляду цивільної справи і свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які показали, що [PERSON] була далекою родичкою [PERSON] і протягом життя разом з батьками часто приїжджала в село Шубранець. Постійним місцем проживання [PERSON] до 2017 року була квартира в місті Івано-Франківськ, розташована на четвертому поверсі в будинку без ліфта. Після отриманих травм нижніх кінцівок, [PERSON] стало важко проживати в квартирі, у зв`язку з чим було прийнято рішення про її переїзд до будинку [PERSON] в село Шубранець. Власної родини [PERSON] не мала. Час від часу [PERSON] могла їздити до Івано-Франківська до батька, а після його смерті на кладовище, але фактично з 2017 року [PERSON] проживала в будинку [PERSON] в [PERSON] . Свідок [PERSON] ,, який є головою сільської ради показав, що [PERSON] , зверталася до нього з питанням, чи потрібно реєструвати місце проживання [PERSON] в Шубранці, а свідок [PERSON] навіть пропонувала свої послуги як соціального працівника, оскільки [PERSON] була інвалідом другої групи. Незадовго до смерті [PERSON] попросила [PERSON] відвезти її до Івано-Франківська, де вона померла в своїй квартирі. Після смерті [PERSON] заявниця організувала та провела її поховання, що підтверджується наданими до справи доказами, а саме договором-замовленням №526 про організацію та проведення поховання (а.с.59), також оплачувала комунальні послуги в квартирі покійної, що підтверджується доданими до справи квитанціями про оплату послуг (а.с.60-63). Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши надані заявницею докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено, що заявниця [PERSON] , починаючи з грудня 2017 року постійно проживала зі спадкодавицею [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини, яка відкрилася [INFO] . Встановлення вказаного факту надасть заявниці можливість набути прав спадкоємця четвертої черги за законом. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем не менш як п`ять років на час відкриття спадщини, подана в порядку окремого провадження, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту судом створить для заявника юридичні наслідки пов`язані із набуттям прав спадкоємця четвертої черги за законом. При цьому, заперечення Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської\~областіпроти заяви [PERSON] з підстав її необґрунтованості не впливають на висновки суду, оскільки такі висновки ґрунтуються на підставі сукупності наданих заявницею та досліджених судом доказів, які, на переконання суду, є достатніми для ухвалення рішення про задоволення заяви. Також заперечення Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської\~областіпроти заяви [PERSON] не утворюють спору про право на спадкове майно, оскільки на час пред`явлення [PERSON] до суду заяви про встановлення юридичного факту, до територіальної громади не перейшло і не зможе перейти за наявність спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, право на спадкове майно після смерті [PERSON] .. Судові витрати у справах окремого провадження, відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved