Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Заявниця звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису. В заяві вказала, що з 2009 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дітей запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Заявниця вказує, що не співпадає лише прізвище батька, оскільки на момент реєстрації народження дітей в Білоусівській сільській раді Драбівського району Черкаської області заявницею не було укладено шлюб з [PERSON] , який був люблячим чоловіком та турботливим батьком. 19.08.2023 року [PERSON] був мобілізований та проходив військову службу. 02.02.2024 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . 12.06.2024 року заявниці надійшло сповіщення про те, що її чоловік загинув [INFO] під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини. Заявниця вказує, що малолітні [PERSON] та [PERSON] є синами загиблого [PERSON] та мають право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця. Тому, заявниця вважає за необхідне встановити факт батьківства [PERSON] відносно своїх малолітніх синів для захисту їхніх майнових та немайнових законних інтересів, а зокрема для отримання можливих соціальних пільг. Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заяву. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви. Представника Міністерства оборони України не заперечував проти задоволення заяви в частині її доведеності належними доказами. Дослідивши матеріли справи, вислухавши заявницю, її представника, свідків, заінтересованих осіб, суд дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір?ю [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 02.02.2024 року заявниця [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта №798/1078-мг молекулярно-генетичної експертизи, проведеної на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 16.04.2024 року, КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», було проведено судово-медичну експертизу зразка букального епітелію г-на [PERSON] , [INFO] за підсумками молекулярно-генетичного порівняльного аналізу встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним сином загиблого військовослужбовця, реєстраційний №278с/735дон, ймовірно [PERSON] , від 25.03.2024 з вірогідністю не менше 99,9999% Відповідно до висновку експерта №2540-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого ймовірно [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] [INFO] , встановлено, що гр. [PERSON] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 121 СК України\~встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1\~ст.126 СК України, передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України\~передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. У\~постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18\~зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Постановою від 25.08.2020 у справі № 478/690/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду встановив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що заявниця та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі в період народження дітей [PERSON] та [PERSON] , але тривалий період проживали однією сім`єю і у цей період народилися [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] як зазначено у заяві, при реєстрації актового запису про народження дітей не подав заяву про реєстрацію його батьківства, тому відомості про батька були записані зі слів матері, у відповідності до вимог\~ст. 135 СК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] проживав з синами [PERSON] та [PERSON] , виховував їх та утримував, вважав своїми дітьми. Спільне проживання заявниці з [PERSON] було розпочато з 2009 року та припинено 2024 року в зв`язку зі смертю [PERSON] , а неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] з народження проживали разом з вірогідним батьком та матір`ю. [PERSON] був військовослужбовцем та загинув [INFO] , що підтверджується листом ОТУ «Донецьк» від 02.04.2025 року №9/Д/2/1102, з якого вбачається, що рештки тіла чоловічої статі з якого в подальшому було проведено судово-медичну експертизу на підставі якої і було проведено генетичну експертизу між дитиною [PERSON] , ідентифікований як [PERSON] , на що вказували обставини його загибелі та знайдені з ним речі, які видавалися особисто йому для виконання бойових завдань. В матеріалах справи наявний висновок експерта №798/1078-мг від 25.03.2024 молекулярно-генетичної експертизи, згідно з висновками якого [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним сином загиблого військовослужбовця, реєстраційний №278с/735дон (ймовірно [PERSON] ) з вірогідністю не менше 99,9999%. Згідно листа Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, вимога про визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] підлягає задоволенню. Стосовно вимоги заявниці, щодо визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] [INFO] , суд зазначає наступне, що заявниця не надала до суду доказів батьківства [PERSON] відносно її сина [PERSON] . Згідно висновку експерта №2540-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] [INFO] , встановлена відсутність генетичної спорідненості, а тому суд вважає, що в задоволенні заяви [PERSON] про визнання батьківства [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] , слід відмовити. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до актового запису цивільного стану про народження дитини відомостей про [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що заявницею не заявлено вимоги про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати слід залишити за заявницею.

Outcome: partial