Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В заяві до суду позивач [PERSON] свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Маючи намір укласти договір дарування належного їй житлового будинку, їй стало відомо, що на будинок накладено обтяження у вигляді заборони, що зареєстровано 06.08.2007 за №\~5428886 реєстратором: Барська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, Барське БМУ, власник [PERSON] . Відповідно до даних довідки КП «Барське районне бюро технічної документації», житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] з 1960 року мав поштову адресу [ADDRESS] , але згідно книги нумерації з 1977 року житловому будинку змінено поштову адресу на [ADDRESS] . В подальшому з 2015 року поштова адреса змінилась на [ADDRESS] . Вважає, що накладення заборони відчуження на належний їй житловий будинок є безпідставним. Існування заборони порушує права позивача, як власника майна, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача Барської міської ради Мандрика М., проти позову не заперечував, просив справу розглядати без участі представника органу місцевого самоврядування, про що зазначив в письмовому клопотанні до суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Барської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача доведені та обґрунтовані і їх слід задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.1980 року, [PERSON] після смерті батька [PERSON] перейшов у спадок житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною житловою площею 48,37 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 12.04.2024 № 374060958, [PERSON] на праві власності належить\~житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 90,2 кв.м, житловою площею 54,4 кв.м. За даними витягу з рішення Барської міської ради від 04.06.2024 № 11.2.1, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлових будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови [PERSON] площею 0,0626 га, кадастровий номер 0520210100:01:024:0039, місце розташування: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 24.06.2024 № 384176383, [PERSON] на праві власності належить\~земельна площею 0,0626 га, кадастровий номер 0520210100:01:024:0039. Відповідно до даних довідки КП «Барське бюро технічної інвентаризації» № 86 від 19.07.2024, житловий будинок, який знаходиться за адресою: Вінницька область, Жмеринський р-н, місто Бар, та належить [PERSON] з 1960 року мав поштову адресу [ADDRESS] , але згідно книги нумерації з 1977 року житловому будинку змінено поштову адресу на [ADDRESS] . В подальшому з 2015 року поштова адреса змінилась на [ADDRESS] . Житловий будинок, який знаходиться за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, місто Бар та належав [PERSON] з 1961 року мав поштову адресу [ADDRESS] , але згідно книги нумерації з 1977 року житловому будинку змінено поштову адресу на [ADDRESS] . В подальшому з 2015 року поштова адреса змінилась на [ADDRESS] . Згідно з даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на будинок [ADDRESS] , власником якого зазначена [PERSON] , накладено обтяження. Тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 5428886; зареєстровано: 06.08.2007, 09:56:49 за №\~5428886 реєстратором: Барська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: не вказано, б/н, Барське БМУ; об`єкт обтяження: невизначено, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2140595VINNITSA13, архівна дата 21.11.2000, дата виникнення 11.05.1962, № реєстра: 27, внутр. № 6C01E0362CF15632525A. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 282/20595, наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, а обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. Відтак, через наявність запису про обтяження будинку, що належить на праві приватної власності [PERSON] , вона обмежена у здійснені свого права на розпорядження власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Судом встановлено, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном. Під час судового розгляду не було встановлено підстав для вказаної заборони. На підставі викладеного і

Outcome: approved