Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 3,25 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 070702 від 03.08.2004, яку померлий заповів позивачці. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] та свідоцтвом про одруження. [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 3,25 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 070702 від 03.08.2004. За життя [PERSON] склав заповіт від 15.06.2012 №25, яким заповів, серед іншого, вказану земельну ділянку позивачці. Відповідно до спадкової справи №225/2013, заведеної після смерті [PERSON] , позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внескив АТ «Ощадбанк». Отже позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла. Водночас, відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавця, його прізвище значиться як [PERSON] , а прізвище позивачки відповідно до паспорту як [PERSON] , відповідно позивачка просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим чоловіком. Зважаючи на ту обставину, що у свідоцтві про одруження прізвище позивачки та її чоловіка українською мовою значиться як « [PERSON] », суд приходить о висновку про наявність підстав про встановлення факту родинних відносин. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України,\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснення п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді земельної ділянки дійсно належало спадкодавцеві, інших спадкоємців не встановлено, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на вказане спадкове майно. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved