Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 11.03.2025\~року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 12.08.2024 року, укладено Кредитний договір (оферти) № 12.08.2024-100002572. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6\~000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 12.08.2024 року, строком на 98 днів. Відповідно до заявка є не від?ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 12.08.2024-100002572 від 12.08.2024 р (надалі - «Договір») Позичальнику надається Кредит на наступних умовах : Дата надання/видачі кредиту - 12/08/2024; сума Кредиту: 6000 грн. 00 коп. строк, на який надається Кредит - 98 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 17.11.2024; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.13% (денна процентна ставка) = (6671.79 / 6000)/98 100%. Комісія, пов?язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 15% від суми Кредиту та дорівнює 900 грн. 00 коп. Неустойка: 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання неналежного виконання кожного окремого зобов?язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Договору від 12.08.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 98 днів, [PERSON] 12.08.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов?язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов?язання за Договором належним чином не виконує, у зв?язку з чим, станом на 17.11.2024, утворилась заборгованість у розмірі 17 838 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн., по процентам в розмірі 7 938 грн., по комісії в розмірі - 900 грн., та неустойка в розмірі 3000 грн. Тому, просять стягнути з [PERSON] , заборгованість за Кредитним договором № 12.08.2024-100002572 від 12.08.2024 року, у розмірі - 17\~838 грн., та сплачений судовий збір. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 14.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12.08.2024 року між ТОВ «Споживчий центр», та [PERSON] , укладено Кредитний договір (оферти) № 12.08.2024-100002572, відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6\~000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 12.08.2024 року, строком на 98 днів, що підтверджується копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) (а.с. 13-18). Відповідно до копії Довідки-Розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 12.08.2024-100002572 від 12.08.2024 року, внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених вказаним договором, загальна сума заборгованості становить 17\~838, яка складається з: 6\~000 грн. основний борг; 7\~938 грн. проценти; 900 грн комісія; 3\~000 грн. - неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 12.08.2024 року по 17.11.2024 року (а.с. 10). Згідно з копією листа № 30-0603 від 06.03.2025 року, 12.08.2024 року на платіжну карту [PERSON] , № [NUMBER] , було успішно перераховано грошові кошти, у розмірі 6\~000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 479236063, призначення платежу: видача за договором кредиту № 12.08.2024-100002572 від 12.08.2024 року (а.с. 11). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1\~ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною першою\~статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі\~статті 1048 цього Кодексу. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. V. Оцінка суду Суд,\~з`ясувавши\~обставини,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень,\~дослідивши докази,\~якими вони\~підтверджуються,\~доходить висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~частково з таких підстав. Умовами Кредитного договору 12.08.2024-100002572 від 12.08.2024 року передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту 6 000 грн. Процентна ставка 1, 13 % за кожний день користування Кредитом. З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить її електронно-цифровий підпис. Через невиконання відповідачем умов договору, станом на дату подачі позовної заяви до суду, виникла заборгованість у розмірі 17 838 гривень, яка складається з: 6 000 гривень заборгованість по тілу кредиту; 7 938 гривень заборгованість за процентами, 3\~000 грн. неустойка; 900 грн. - комісія, яку просить стягнути позивач. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком. Враховуючи,\~що відповідач\~за договором\~кредиту не\~виконує взяті\~на себе\~зобов`язання\~за \~виконання умов\~кредитного договору,\~суд дійшов\~висновку про необхідність стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Що стосується вимоги позивача про стягнення комісії, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч. 1,2,3,4 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Як було встановлено судом, умовами кредитного договору встановлена сплата комісії. Проте, сторона позивача не вказує, які саме послуги за вказану комісію надаються (будуть надаватися) відповідачу. Умови кредитного договору не містять жодних даних про такі послуги за комісією. Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Враховуючи викладене вище та те, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача комісія не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не має належного обґрунтування. Також суд вважає, що розмір такої комісії, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови договору про оплату комісії є несправедливими. За вказаних обставин, у задоволенні вимог про стягнення комісії слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. VI. Судові витрати. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2 422 грн. 40 коп. На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054,

Outcome: partial