Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Посилалася на те, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року спільне проживання з відповідачем припинилося через вживання спиртних напоїв, словесних суперечок та непорозумінь, а тому фактично з цього часу [PERSON] не спілкується з дітьми, не цікавиться їх успіхами в школі, життям, не допомагає матеріально, не відвідує та не виконує свої обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей. Обов`язки з виховання та утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] виконує лише вона - їх мати, а тому зазначала, що [PERSON] своєю безвідповідальною поведінкою фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Крім того, вказувала на те, що станом на 26 листопада 2024 року, заборгованість по сплаті аліментів становить 320 746, 28 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості складеного у відповідності до виконавчого провадження [NUMBER] Сокирянським ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області ЗМУМЮ. Таким чином, з вищенаведених обставин, на її думку, вбачається, що [PERSON] - батько неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] покладених законом на батька обов`язків не виконує, не бере будь - якої участі у вихованні та піклуванні дітей, не цікавиться успіхами та їх станом здоров`я, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, підготовкою до самостійного життя, в свою чергу - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не виявляє жодного бажання щодо підтримання сімейних відносин зі своїми доньками, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти - умови які створились лише шкодять інтересам дітей, а тому, з метою зростання дітей в атмосфері любові, матеріальної та моральної забезпеченості нею було прийнято рішення про звернення до Органу опіки та піклування при Сокирянській міській раді з питанням щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , з подальшим надання висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. Просила суд, позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Не заперечували проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Виконавчого комітету Сокирянської міської ради Войняк Н.А. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяви про проведення судового засідання за її відсутності, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Так, судом встановлено, що батьками дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2014 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2008 року, виданих виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2017 року, виданого Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №1870 від 25.11.2024 року, виданої старостою Романковецького старостинського округу Дністровського району Чернівецької області [PERSON] , у житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 26.11.2024 року за №1872, складеного комісією у складі старости Романковецького старостинського округу Дністровського району Чернівецької області Ваданюка В.В., інспектора з питань соціального захисту Лянги К.І., завідувача ВОБ Банарюк Н.С. та сусідів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що сім`я [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми проживають в особистому будинку в задовільних умовах, мати створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, матеріально забезпечила їх в повному обсязі. Батько дітей: [PERSON] та [PERSON] , розвитком та вихованням дітей не займається, ніякої допомоги їм не надає, станом на 01.01.2024 року існує борг по аліментах в розмірі 312 000 грн. Як вбачається з довідки - характеристики №208/19-19 від 25.11.2024 року, виданої старостою Романковецького старостинського округу Дністровського району Чернівецької області [PERSON] на [PERSON] , остання характеризується з позитивної сторони, є матір`ю трьох дітей, за час проживання в селі до старостинського округу скарг не надходило, компрометуючих матеріалів немає. Згідно характеристики Опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф.Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» від 25.11.2024 року за № 274, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , учениця 5-А класу, характеризується з позитивної сторони, за період навчання зарекомендувала себе як учениця достатнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, має добрий загальний розвиток, скромна, акуратна, весела, товариська, самостійна, користується повагою серед вчителів, має авторитет серед товаришів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати дівчинки приділяє належну увагу вихованню дочки, бере активну участь у житті класу та відкликається на прохання вчителів. Батько вихованням дочки не займається. У відповідності до характеристика Опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф.Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» від 25.11.2024 року за № 275, вбачається, що [PERSON] [INFO] , учениця 11-А класу навчалася у ліцеї з першого класу, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня. За характером скромна, стримана та самостійна, вміє відстоювати свою точку зору, не піддається чужому впливу, підтримує дружні стосунки з однокласниками. До виконання доручень ставиться відповідально, є ініціатором та учасником у громадському житті ліцею, мати приділяє належну увагу вихованню доньки. Згідно витягів з амбулаторної карти виданої КНП «Сокирянським центром первинно медико-санітарної допомоги Чернівецької області» № 200 та №201 від 26.11.2024 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на обліку «Д» у сімейного лікаря не перебувають. За результатами останнього медичного огляду - здорові, щеплення пройдені згідно календаря імунопрофілактики. Як вбачається з акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 20.12.2024 року складеного комісією у складі: начальника Служби у справах дітей - Мельник І.Б., головного спеціаліста служби у справах дітей - [PERSON] , за місцем проживання для дітей створені місця для відпочинку та навчання, вони забезпечені всім необхідним. Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому заявниця виявила бажання позбавити прав колишнього чоловіка [PERSON] . З письмового пояснення [PERSON] від 14.01.2025 вбачається, що він є батьком [PERSON] та проживає разом з її сім`єю. [PERSON] є колишнім зятем, від якого його донька народила двох дітей [PERSON] та [PERSON] . З 2016 року донька припинила відносини з [PERSON] з побутових причин, оскільки останній зловживав спиртними напоями, з цього часу вихованням доньок займається його донька [PERSON] . Колишній зять участі у вихованні не приймає, фінансової допомоги від [PERSON] не надходить. В гості до своїх дітей [PERSON] не приходить, як йому відомо останній раз був за місцем проживання дітей близько двох років тому. У відповідності до пояснення [PERSON] від 14.01.2025 року встановлено, що її колишнім співмешканцем є [PERSON] , [INFO] , житель с. Кормань, з яким під час спільного проживання народилося двоє дітей, [PERSON] та [PERSON] . В 2016 році відносини з [PERSON] закінчилися і вона разом з своїми дітьми почали проживати окремо. Причиною розлучення стало те, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, неодноразово вчиняв словесні суперечки як з нею так і з її батьком. Протягом останніх 8 років [PERSON] ніякої участі у вихованні їх спільних доньок не приймав, фінансовим забезпеченням не займався, станом на січень 2025 року борг зі сплати аліментів становить 320 000 грн, останній не цікавиться ні навчанням дітей, ні особистим життям, телефонує лише коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості складеного у відповідності до виконавчого провадження [NUMBER] Сокирянським ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області ЗМУМЮ, згідно якого, станом на 26.11.2024 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 320 746, 28 грн. Малолітня дитина [PERSON] у письмових поясненнях від 14.01.2025 зазначила, що вона проживає окремо з матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] та меншим братом. Її біологічним батьком є [PERSON] житель с. Кормань. За час проживання разом з матір`ю народилася вона та старша сестра [PERSON] , однак у 2016 році відносини її батьків закінчилися та вони почали проживати окремо. Її вихованням та старшої займається матір, батько [PERSON] ніякої участі не приймає. Фінансовим забезпеченням займається мама, ніякої фінансової допомоги з боку батька [PERSON] не надходило. Також зазначає, що батько телефонує рідко, але якщо телефонує, то по голосі можна стверджувати, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, шкільним життям не цікавиться, у школу на батьківські збори не приходить, будь яких подарунків від батька [PERSON] не отримувала. Згідно довідки - характеристики виданої Корманським старостинським округом від 09.01.2025 року за №06 встановлено, що [PERSON] , 1981 року народження, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , характеризується негативно, розлучений, на даний час не працює, дві неповнолітні доньки проживають з матір`ю в с. Романківці, відносно малолітнього сина [PERSON] позбавлений батьківських прав, зловживає алкогольним напоями, на зауваження виконавчого комітету не реагує. Згідно копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №315 від 24.12.2024 року прийнято рішення, згідно якого затверджено висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Аналіз наведеної норми свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява №39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Таку правову позицію висловив ВС в справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21) від 26.04.2022 року. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява №70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Судом встановлено, що з 2016 року сторони разом не проживають, фактично припинивши шлюбні відносини. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів також встановлено, що з того ж часу відповідач не приймає участі в житті дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з доньками в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. В судове засідання жодного разу не з`явився та не цікавився про стан розгляду даної справи. Таким чином суд вважає, що відповідачем [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. З огляду на наведене, дослідивши матеріали справи, письмові докази, та виходячи з дотримання принципу забезпечення якнайкращих інтересів дітей суд доходить висновку, про доцільність задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки судом встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків, а тому, подальше збереження батьківських прав, не тільки суперечитиме інтересам дітей, а й становитиме загрозу для їх життя та здоров`я. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивачки. На підставі ст.ст. 3, 9, 18, 20, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 150, 155, 164-167, 171 Сімейного кодексу України, ст.60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved