Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

у листопаді 2024 року виконавчий комітет Михайлівської сільської ради звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивованою тим, що ситуація в родині відповідачки була нестабільною увесь час, а з серпня 2024 року значно погіршилася, під час відвідувань керівником та працівниками Комунального закладу Центр надання соціальних послуг Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сім`ї останньої, [PERSON] часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння, або взагалі відсутня вдома по декілька днів, у будинку завжди брудно, відсутні продукти харчування. Внаслідок того, що мати досить тривалий час не виконувала своїх батьківських обов`язків, її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 07.06.2023р. були взяті на облік служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради як такі, що потрапили в складні життєві обставини, оскільки вони проживають в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, через неналежне ставлення матері до своєї дочки, [PERSON] 08.10.2024 звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради із заявою, в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав її матері - [PERSON] , оскільки остання вживає алкогольні напої, не ночує вдома, не підтримує чистоту в будинку, не купує одяг, канцелярське приладдя, не приділяє увагу її здоров`ю. У зв`язку із систематичним невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків, що становить загрозу життю та здоров`ю дітей, виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради прийнято рішення, відповідно до якого вирішив відібрати дітей - неповнолітню [PERSON] та малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] та вжити заходів щодо тимчасового влаштування дітей. Щодо [PERSON] , [INFO] , то рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради йому надана повна цивільна дієздатність, підставою для чого слугувало укладення юнаком трудового договору у відділі благоустрою, транспорту та будівництва Михайлівської сільської ради, де він працює і на даний час. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, комімія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] , останній на даний час проживає з батьком та тіткою. У зв`язку з викладеним позивач вважає, що повернення дітей до їх матері може нести загрозу для їх життя та здоров`я, що є недопустимо, і позбавлення відповідачки батьківських прав є необхідним заходом, а тому позивач просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] , [INFO] і стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на користь закладу, до якого буде влаштована дитина, майбутнього опікуна та стосовно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на користь батька [PERSON] , [INFO] (а.с.1-10). Ухвалою від 05.12.2023 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 45). Ухвалою від 19.02.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.91). Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову, покликаючись на те, що це відповідатиме якнайкращим інтересам дітей (а.с.51). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, жодних клопотань не надіслала, відзив на позов не подала, про розгляд справи [PERSON] направлено рекомендоване повідомлення за місцем проживання, що було вказано відповідачкою на підготовчому засіданні, яке повернуто суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 111-115). 07.01.2025, 11.04.2025 третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] подав заяву про розгляд справи в судовому засіданні без його участі, позов підтримав з огляду на те, що [PERSON] участі у вихованні сина не бере, не цікавиться його навчанням, не відвідує дитину (а.с.74,116). Ураховуючи викладенне, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та третьої особи, та, заслухавши представників позивача, дослідивши надані письмові докази, з`ясувавши думку дітей, допитавши свідка, дійшов такого висновку. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 27.05.2017 та серії [NUMBER] нечитаємий від 02.07.2014 (а.с.12, 13). [INFO] в с. Михайлівка Машівського району Полтавської області, у віці 41 року , помер [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2015 (а.с.14). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] , 1964 р.н, матір`ю - [PERSON] , 1979 р.н. (а.с.15-16). 08.10.2024 року до Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради звернулася [PERSON] із заявою про те, що вона не проти позбавлення її матері батьківських прав (а.с.18). У судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти позбавлення її матері батьківських прав, та повідомила, що наразі вона проживає в прийомній родині в с.Ряське Полтавського р-ну Полтавської обл., де відвідує школу, мати її життям і здоров`ям не цікавиться, інколи телефонує, але не провідує є її, не турбується про неї, її брат [PERSON] проживає з батьком, про матір не згадує, став спокійніший, краще навчається. 15.11.2024 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області прийнято рішення про надання повної цивільної дієздатності неповнолітньому [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Цього ж числа виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області прийнято рішення про відібрання неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] , у зв`язку із систематичним невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків, що становить загрозу життю та здоров`ю дітей, з метою захисту прав та законних інтересів дитини (а.с.20). Згідно з рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 229 від 15.11.2024, затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, жодним чином не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.22-24). Відповідно до наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №3/13 від 07.06.2023, малолітнього [PERSON] , [INFO] , прийнято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах по причині ухиляння матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а.с.25). Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №3/11 від 07.06.2023 [PERSON] , [INFO] , прийнята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах по причині ухиляння матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а.с.26). За інформацією директора Комунального закладу Центр надання соцільниї послуг Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Ярини Кошляк , сім`я [PERSON] взята на обслуговування 08.02.2024 року. Було здійснено 39 виїздів та проведена наступна робота: перевірялися умови проживання, розроблено план соціального супроводу сім`ї, залучення матері в допомозі з вихованням дітей та їх розвитку, надавалася гуманітарна допомога, перевірялася наявність продуктів, проведення бесід з матір`ю щодо зловживання алкоголем та щодо її поведінки та ставлення до дітей, планування бюджету та потреби сім`ї, щодо облаштування дітям місця для занять, постійного придатного місця для сну та відпочинку, щодо ведення господарства. [PERSON] на зауваження щодо недотримання санітарно-гігієнічних норм у будинку не реагувала, вихованням дітей не займається, на прохання вести соціальний образ життя також не реагувала. Продовжує вести асоціальний образ життя: бродяжить, вживає алкогольні напої, не ночує вдома (а.с.27). 02.10.2024 року лікарем Михайлівської АЗПСМ Нестеренко К.М. до Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради подана інформація щодо виконання материнських обов`язків матір`ю дитини [PERSON] - [PERSON] , яка за певні періоди хвороби дитини на протязі листопада 2023 року по жовтень 2024 року лише один раз, 19.02.2024, відвідувала лікаря АЗПСМ з приводу хвороби свого сина. Дитину при відвідуванні лікаря супроводжувала тітка [PERSON] , при викликові додому з приводу застуди, [PERSON] проживав у будинку тітки [PERSON] (а.с.28). Як видно з протоколу №11 комісії з питань захисту прав дитини від 16.08.2024р. «Про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , 1079 р.н. по відношенню до своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] та про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , 1964 р.н. по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , комісія вирішила надати батькам рекомендації для виконаня своїх обов`язків по відношенню до дітей, піклування батьків про фізичний і духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовку до самостійного життя (а.с.33). З фото, наданих позивачем, видно незадовільні умови проживання, недотримання санітарно-гігієнічних вимог, відсутність будь-яких умов для навчання, сну та відпочинку дітей (а.с.34-39). Згідно з постановою Машівського районного суду Полтавської області від 18.12.2024, [PERSON] , [INFO] , була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.62-63). Відповідно до характеристики [PERSON] , 2015 року народження, учня 4 класу Михайлівського ліцею Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] зарекомендував себе як дисциплінований, скромний, доброзичливий учень, навчається в міру своїх сил, потребує постійного контролю та допомоги, на уроках не завжди уважний, не має мотивації до навчання.Конфліктів з однокласниками та вчителями не має, правила поведінки завжди свідомо виконує. Проживаючи на даний час у родині батька, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. У сім`ї матері - [PERSON] низький матеріальний достаток, мати ніде не працює, школяр не має постійного місця для навчання, відпочинку, одягається дитина скромно, але відповідно до сезонів, шкільним приладдя забезпечений недостатньо. Мати не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори, слабо реагує на зауваження класного керівника, школу відвідує лише за запрошенням, немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашнього завдання. Маму неодноразово бачили у нетверезому стані, яка не проявляє інтересу до успіхів і невдач дитини (а.с.29). Допитана в судовоу засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її рідним братом та на даний час брат із сином [PERSON] проживають в неї в с.Любимівка, в будинку брата роблять ремонт, хлопчик проживає з батьком з березня 2024 року, оскільки мати - [PERSON] зловживає алкогльними напоями, не створює належних умов проживання та виховання для дитини. З березня 2024 року мати жодного разу не навідала сина, не цікавиться його навчанням та здоров`ям. Згідно з довідкою Михайлівського ліцею Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] у 2024-2025 навчальному році навчається у 4 класі вищезазначеного ліцею (а.с.29 на зв.). Відповідно до довідки [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у 9 класі Андріївського ліцею Полтавської обласної ради з 02.09.2024 року (а.с.31). За характеристикою [PERSON] в 2021 році була зарахована до 6 класу Андріївського ліцею Полтавської обласної ради, за роки навчання зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, навчається не в повну міру своїх сил і можливостей, потребує контролю за навчанням, повільно запам`ятовує учбовий матеріал, потребує багаторазового повторення і роз`яснення, більше часу на опрацювання матеріалу, до уроків готується не завжди, проста, скромна, добра, має власну думку. Правила поведінки завжди свідомо виконує, до громадських доручень ставиться відповідально і добросовісно, бере активну участь в житті ліцею та класу, з повагою ставиться до товаришів і старших себе, має вузьке коло друзів, але намагається підтримувати дружні стосунки з однокласниками, важко знайти контакт з незнайомими людьми, любить своїх рідних. Мама у телефонних розмовах з класним керівником цікавиться навчанням та поведінкою доньки (а.с.32). Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №243/13192/19-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. З досліджених доказів по справі вбачається, що після розгляду комісією з питань захисту прав дитини питання неналежного виконання батьківських обов`язків, [PERSON] просила їй надати строк для виправлення ситуації та наведення порядку в будинку, обіцяла, що подібної ситуації більше не повториться і в подалшому вона буде займатися вихованням дітей та лікуватися від алкогольної залежності, комісією були надані рекомендації щодо виконання батьківських обов`язків та час на виправлення недоліків, проте [PERSON] своєї поведінки щодо дітей не змінила та продовжує свідомо нехтувати батьківськими обов`язками, фактично самоусунулася від їх повноцінного виконання. Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання та бажання відповідачки добросовісно ставитися до виконання батьківських обов`язків, сприяти матеріальному забезпеченню дітей, дотримуватися санітарно-гігієнічних вимог у будинку, турбуватися про їх фізичний і духовний розвиток, цікавитися їх здоров`ям, навчанням, підготовкою до самостійного життя, виявляти інтерес до їх внутрішнього світу відповідачкою по справі не надано. Враховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що відповідач в порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, нехтує потребами своїх доньки та сина, порушує права дітей на належне батьківське виховання, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідних та належних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, а своєю негативною поведінкою подає поганий приклад і створює небезпеку для життя і здоров`я дітей, тому суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про наявність обставин, які дають можливість для застосування до відповідачки такої виключної міри впливу, як позбавлення батьківських прав, враховуючи, в даному випадку, якнайкращі інтереси дітей. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає таке. У судовому засіданні установлено, що натепер син відповідачки проживає з батьком [PERSON] , донька в прийомній сім`ї. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1999, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 245 СК України передбачено, що якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров`я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. З огляду на викледене суд, ураховуючи матеріали та обставини справи, матеріальний, сімейний стан відповідачки, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved