Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування\~вимог заяви\~про встановлення\~факту \~належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно вказує,\~що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно на земельні ділянки, що належить йому на підставі державних актів. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , прийняла, оскільки на час його смерті проживала та була зареєстрована разом із померлим у одному і тому ж житловому будинку. Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Куц І.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановлення факту\~належності\~документів,\~що\~підтверджують\~право власності\~на\~нерухоме\~майно. Також нотаріус пояснила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно встановити факт належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, оскільки згідно із свідоцтвом про смерть чоловік заявниці значиться як [PERSON] , а\~у державних\~актах на\~право власності\~на земельні\~ділянки видані\~як [PERSON] . Таким чином, під час видачі документу, який підтверджує право власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку) були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені чоловіка заявниці, а саме: замість вірно « [PERSON] », невірно зазначено « [PERSON] ». Чому такі суттєві розбіжності в документах заявниці не відомо. Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити, що державні акти на право власності на земельні ділянки, належать [PERSON] , який помер [INFO] . Дані факти необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належать померлому [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 14 березня 2025 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду\~ від\~03\~квітня 2025\~року було\~залучено в якості заінтересованої особи - Березнівську міську\~раду Рівненського району Рівненської області, місце знаходження м.Березне, вул. Київська, 6, Рівненський район, Рівненська область. Заявник [PERSON] , в судове засідання не з"явилась- представник заявника - адвокат Люшин Л.П. подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та участі заявниці, заяву підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи- Березнівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який народився [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно на земельні ділянки, що належать йому на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №058053 виданого Березнівською районною державною адміністрацією 22 лютого 2010 року, державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №276174 виданого Березнівською районною державною адміністрацією 09 лютого 2010 року, державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ №074957 виданого Березнівською районною державною адміністрацією 14 серпня 2010 року, [PERSON] . Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , прийняла, оскільки на час його смерті проживала та була зареєстрована разом із померлим у одному і тому ж житловому будинку. Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Куц І.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановлення факту\~належності\~документів,\~що\~підтверджують\~право власності\~на\~нерухоме\~майно. Також нотаріус пояснила, що при видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно встановити факт належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, оскільки згідно із свідоцтвом про смерть чоловік заявниці значиться як [PERSON] , а\~у державних\~актах на\~право власності\~на земельні\~ділянки видані\~як [PERSON] . Таким чином, під час видачі документу, який підтверджує право власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку) були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені чоловіка заявниці, а саме: замість вірно « [PERSON] », невірно зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по баткові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -\~чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У відповідності до статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~Згідно п.5 ч.2\~ст.293 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~ З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved