Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що Рішенням Кременецького районного суду від 15 червня 2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з даного рішення позивач та відповідач тривалий час не проживали разом до розірвання шлюбу. За час подружнього життя в позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідачка не бере жодної участі у вихованні сина, не проживає разом з дитиною і не цікавиться його життям. Тобто, матір участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. [PERSON] постійно знаходиться на утриманні батька. Відповідач після розірвання шлюбу фактично виїхала на проживання у Республіку Польща, де вже створила нову сім`ю. Підтвердять відсутність участі матері у вихованні сина свідки під час судового засідання. У грудні 2024 року позивач звертався в Службу у справах дітей Кременецької міської ради щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] , [INFO] . На момент подачі позовної заяви в суд висновок позивачу не був вручений. 30 січня 2024 року Кременецький районний суд відмовив в позові [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Кременецька міська рада про позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: сина - [PERSON] .. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 травня 2024 року було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] .. Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року змінено. Попереджено [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , [INFO] . Попри це [PERSON] не змінила ставлення до свого малолітнього сина і надалі продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, не беручи жодної участі в житті дитини. Позивач звертався у Службу у справах дітей Кременецької міської ради з повідомленнями, що відповідачка не бере участі у вихованні їх спільного сина. Тому просить позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав. Ухвалою судді від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву. 27 січня 2025 року надійшло клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. про зобов`язання органу опіки та піклування Кременецької міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] .. Також заявив клопотання про виклик свідків. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. задоволено, зобов`язано Службу у справах дітей Кременецької міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , відкладено підготовче судове засідання. 26 лютого 2025 року надійшло клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання. 17 березня 2025 року надійшло клопотання представника позивача адвоката Булави О.П. про долучення до матеріалів справи Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2025 року клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Булава О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час судового засідання. Представник третьої особи Крисюк А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача. Після розірвання шлюбу відповідачка почала їздити до Польщі, коли вона приїжджає то не навідує сина та матеріально його не утримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу відповідачка не навідує свого сина [PERSON] ([INFO].), не утримує його, дитина взагалі не спілкується з матір`ю. На день народження сина подарунків не передавала. Дитина маму не згадує, говорить тільки про тата. Позивач не чинить перешкод в спілкуваню. Матеріальним забезпеченням сина займається позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 15.06.2022. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис №8, що видане Попівецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області 13 червня 2014 року. 30 січня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області відмовив в позові [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Кременецька міська рада про позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: сина - [PERSON] . Постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 травня 2024 року було частково задоволено апеляційну скаргу [PERSON] .. Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року змінено. Попереджено [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 02.08.2024 у будинку по [ADDRESS] наявні всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини - наявний письмовий стіл, ліжко, шафа. Дитина має окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, одягом та взуттям забезпечений. Матір хлопчика перебуває за межами України, але не навідується до сина. Забезпеченням дитини займається батько [PERSON] . Згідно із довідкою Попівецької гімназії від 10.12.2024 №03-11/61, батько [PERSON] цікавиться навчанням сина [PERSON] . Зокрема відвідує батьківські збори, повністю займається навчанням, вихованням та доглядом дитини. Водночас мама - не цікавиться навчанням дитини протягом минулого 2023-2024 навчального року та поточного року, так як довгий час проживає за кордоном. Підтверджують відсутність участі батька у вихованні сина у своїх поясненнях свідки: - [PERSON] вказав, що матір дитини останні три роки не з`являлась до сина [PERSON] . За дитиною постійно доглядає батько, який забезпечує всім необхідним. - [PERSON] , який є сусідом позивача, вказав, що малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні батька. Матір [PERSON] після розірвання шлюбу з батьком [PERSON] виїхала за кордон та після того він її біля дитини не бачив. Під час спілкуванням малолітній [PERSON] про маму не згадує, лише про батька. - [PERSON] вказала, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , за їх сином [PERSON] фактично доглядає тільки батько. Матір дитини останні роки вона не бачила, участі у вихованні дитини вона не приймає. Наскільки їй відомо, матір виїхала на постійне місце проживання у Республіку Польщу. 28 лютого 2025 року виконавчий комітет Кременецької міської ради затвердив висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , яким рекомендовано позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує обов`язками та взагалі самоусунулась від виховання дитини. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] не змінила свою поведінку та ставлення до малолітнього сина, самоусунулась від виховання, жодним чином не цікавиться дитиною, проживає за кордоном. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, жодних намірів та змін у ставленні до виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved