Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просила суд встановити факт того, що [PERSON] на ім`я якої укладено заповіт [PERSON] , посвідченого секретарем Маліївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 22 вересня 2003 року, є однією особою зі [PERSON] , [INFO] . А також просив встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] є бабусею заявника (по матері). На підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.02.2022 р матеріали заяви [PERSON] були передані до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю. 02.08.2022 р. до Корабельного районного суду м. Миколаєва на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва про передачу справи за підсудністю до суду надійшли матеріали цивільної справи за вказаною заявою. Ухвалою судді Селіщевої Л.І. від 04.08.2022 р. відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено судове засідання. 21.10.2024 р. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючою по справі - суддю Чернявську Я.А. та матеріали даної цивільної справи передані в її провадження. Заява [PERSON] обґрунтована тим, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] . На час своєї смерті бабуся проживала разом зі своєю рідною сестрою, [PERSON] . За життя бабуся, [PERSON] , на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім`я заявниці проте, оформити свої спадкові права належним чином остання не може у зв`язку з тим, що у заповіті по батькові заявника зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Дата народження, прізвище і ім`я заявниці, як спадкоємця, вказані вірно. Крім того, приватним нотаріусом було зазначено про необхідність встановлення родинних відносин між нею та [PERSON] , а саме те, що вона дійсно є бабусею заявника по материнській лінії. Заявник також вказала, що її мати, [PERSON] , померла раніше за бабусю [INFO] . У заяві зазначила, що ім`я її батька було [PERSON] та саме так він був записаний у документах, які були викладені російською мовою, зокрема, свідоцтво про народження батька, військовий квиток тощо. У зв`язку з тим, що у розмовній мові моя бабуся, [PERSON] , знала, що її зятя, тобто її батька звуть [PERSON] , то і вважала, що по батькові заявника також є вірним « [PERSON] », тому і вказала це під час складання заповіту. Вказала, що з російської мови на українську ім`я [PERSON] перекладається як Панас а саме цей факт підтверджується виданими на ім`я її батька документами, в яких його ім`я з російської [PERSON] перекладено на українську як Панас, а тому вона, як донька [PERSON] , має по батькові [PERSON] . Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєві Чернявської Я.А. від 23.10.2024 р. матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] \~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~де заінтересованою\~особою визначена\~ [PERSON] прийняті до провадження, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання призначене на 11.03.2025 сторони не з`явилися. Про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників по справі. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги висновки постанови ВС, суд вважає за можливе скласти повний текст рішення датою пізніше, ніж було відбулося судове засідання у яке не з`явилися\~ всі учасники цієї справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року передбачено що, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ) померла [INFO] , про що Новомиколаївською сільською радою Високопільського району Херсонської області був зроблений актовий запис № 09 та видане Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт. У заповіті спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла належний їй за законом майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Маліївка» села Маліївка Березнегуватського району Миколаївської області своїй онучці [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Маліївської сільської\~ради Березнегуватського району Миколаївської області Кирпичовою С.С. 22 вересня 2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 250. З Свідоцтва про народження [PERSON] ( [INFO] ) вбачається, що її батьками є: [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження, виданим повторно 19.12.2017 р. Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Мати заявника [PERSON] ( [INFO] ) померла [INFO] , що підтверджуються Свідоцтвом про смерть виданим 14.12.2017 р. серії [NUMBER] . З наданих суду документів вбачається, що у виданих на ім`я батька заявника, [PERSON] ( [INFO] ), документів, його ім`я російською мовою вказано як « [PERSON] », а у перекладених на українську « [PERSON] », що підтверджується зокрема, Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Свідоцтвом про народження від 09.08.1965, Свідоцтвом про навчання № 1777 від 24.10.1983 р., Військовим квитком серії [NUMBER] , Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.11.2018 № 1483. Окрім цього судом встановлено, що 23.09.2017 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , про що був зроблений актовий запис № 660 та видане Свідоцтво про шлюб. 08.11.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, зроблений актовий запис № 103 та після реєстрації розірвання шлюбу заявниця і надалі продовжує іменуватися прізвищем [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбі від 08.11.2019 серії [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. З метою реалізації своїх спадкових заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Ковальова С.В. проте, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що наявна розбіжність у написанні по батькові заявника (спадкоємця) та не надані документи для підтвердження родинних зв`язків між онукою та спадкодавцем. Запропоновано звернутися в суд за вирішенням питання: чи є [PERSON] однією особою з [PERSON] ? Чи дійсно [PERSON] є онукою покійної [PERSON] ? Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, надання їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявнику для реалізації своїх прав, суд доходить висновку, що є достатні підстави вважати, що [PERSON] , вказана у заповіті [PERSON] щодо розпорядження майном на випадок смерті останньої, є однією особою з заявником, [PERSON] . Крім того, наявні достатні підстави вважати, що [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] у селі Новомиколаївка, Високопільський район, Херсонська область, Україна. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: approved