Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Подану заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2019. У період шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між сторонами розладилися через відмінність у поглядах на життя, цінності, ведення спільного господарства та побуту. Сторони по справі спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. На підставі викладеного позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.03.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки у своєму клопотанні просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшло клопотання від відповідача про визнання позову та проведення розгляду справи у його відсутність. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2019 року у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2819. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved