Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач, через свого представника звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання батьківства, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визнати батьківство [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] (номер актового запису 1603011/00/AU/2024/577830, дата оформлення 10 травня 2024 року, бюро реєстрації актів цивільного стану в м. КЕНДЗЕЖИН-КОЗЬЛЕ, місце видачі свідоцтва: Стшельці-Опольські, дата видачі свідоцтва: 21.05.2024 року); виключити відомості про [PERSON] , як батька з актового запису про народження дитини, включити відомості про [PERSON] , як батька до цього актового запису про народження дитини, вказавши наступну інформацію про батька: ім`я - [PERSON] , прізвище - [PERSON] , прізвище при народженні - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - Херсон; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » [PERSON] на « [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.08.2006 року відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі. Після повномасштабного вторгнення РФ 24.02.2022, [PERSON] виїхала до Республіки Польщі, відповідач залишився в Україні, що і стало причиною припинення шлюбних відносин між ними. З вересня 2022 року позивач та третя особа почали спільно проживати перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу. Від цих стосунків, 06.05.2024 року в Республіці Польща була народжена спільна дитина Позивача та третьої особи - [PERSON] , що підтверджується повним свідоцтвом про народження ( [NUMBER] ), оформленим в Кендзежин-Козьле 10 травня 2024 року, номер актового запису 1603011/00/AU/2024/577830. 08.11.2024 року генеральним консулом Генерального консульства України у [PERSON] видано Довідку № 2634 про реєстрацію дитини громадянином України, з моменту народження. Оскільки мати дитини на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, тому у свідоцтві про народження [PERSON] батьком дитини було вказано її чоловіка - [PERSON] , в той час, як відповідач не є біологічним батьком дитини. З метою подальшого виключення запису про Відповідача як про батька дитини із запису про народження та з метою зміни прізвища та по батькові дитини, подальшого оформлення документів для дитини, позивач, будучи біологічним батьком дитини, звернувся до суду із цим позовом. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 06.01.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив у якому, він позовні вимоги визнав повністю. Зазначив, що третя особа [PERSON] після повномасштабного вторгнення РФ виїхала до Республіки Польща, з метою збереження життя, а відповідач залишився в Україні та з того часу жодного разу за межі України не виїжджав, останнього разу бачив третю особу у вересні 2022 року. Після виїзду дружини, їх фактичні шлюбні відносини припинилися, однак шлюб розірвано не було. У вересні 2022 року відповідач дізнався, що його дружина почала спільно проживати на території Республіки Польща однією сім`єю з іншим чоловіком - позивачем у справі, а у травні 2024 в них народилася дитина. Також, [PERSON] повідомила, що батьком дитини записаний [PERSON] , оскільки шлюб між ними не розірвано. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення, в яких вона просить позовні вимоги задовольнити, зазначила, що оскільки її шлюб з відповідачем не розірвано, тому батьком [PERSON] було записано [PERSON] . Крім того, в Польщі відсутній правовий механізм запису батьком дитини іншої особи, окрім чоловіка, який перебуває в зареєстрованому шлюбі. Позивач та його представниця в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою в якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутністю, в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю та проводити розгляд справи за її відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності її учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] в Республіці Польща народилась [PERSON] , згідно актового запису про народження якої, її матір`ю є [PERSON] , батьком [PERSON] . Встановлено, що відповідач з матір`ю дитини перебували в шлюбі з 05.08.2006, шлюб між ними не розірваний. Як зазначає позивач, починаючи з вересня 2022 року він з третьою особою [PERSON] проживали однією сім`єю в Республіці Польща, та він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив у справі "Йевремович проти Сербії", що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини ("Jevremovic v. Serbia", заява № 3150/05, пункт 109 рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2007 року). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року). Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) (частина перша статті 121 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Згідно ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи на день народження [INFO] [PERSON] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний не був. 13.03.2025 на адресу суду Державною прикордонною службою України надано інформацію про перетин державного кордону України за період з 24.02.2022 року по дату надання відповіді матір`ю дитини [PERSON] , громадянкою України, [INFO] ; а також [PERSON] , громадянином України, [INFO] , який записаний батьком дитини. Відповідно до цієї інформації відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 24.02.2022 по станом на 11.03.2025 громадянина України [PERSON] , [INFO] , у базі даних не виявлено, громадянка України [PERSON] , [INFO] , після виїзду 22.09.2022 року назад до України не поверталася. Відповідно до ч. 3 ст. 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як встановлено судом, державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , органом державної реєстрації проведена відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, як дитини народженої у шлюбі. Державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] проводилася в Республіці Польща Бюром реєстрації актів цивільного стану в м.КЕНДЗЕЖИН-КОЗЬЛЕ, з пояснень третьої особи вбачається, що у Республіці Польща відсутній такий правовий механізм запису батьком дитини іншої особи, окрім того, хто перебуває в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Батьківство позивача [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] доведено сукупністю доказів, відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України [PERSON] виїхала за межі України 22.09.2022 року та більше не поверталася, відповідач перебував в Україні і за її межі не виїжджав, тобто на час зачаття та народження дитини подружніх стосунків з матір`ю дитини не мав більше 10 місяців та об`єктивно не міг бути батьком дитини. Крім того, [PERSON] позов визнав, а позивач наполягав на батьківстві щодо дитини. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить висновку про доведеність позивачем свого батьківства стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У статті 147 СК України зазначено, що по батькові дитини визначається за іменем батька. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є, в тому числі, рішення суду про визнання батьківства, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У разі, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства розглядаються одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Враховуючи доведеність факту відсутності біологічного батьківства [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , а також позовної вимоги про визнання батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, необхідність їх задоволення.

Outcome: approved