Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Діджи фінанс» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10003171502 від 15.02.2021 у розмірі 26 687,34 грн. Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.10.2024, зареєстрований судом за вх. № 70902/24. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Позовна заява обґрунтована таким. 15.02.2021 ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 10003171502. На виконання умов договору ТОВ «ФК «Інвест фінанс» перерахувало відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7 300,00 грн. Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором щодо повернення коштів. 05.09.2022 ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір факторингу № 556/ФК-22, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача. Розмір заборгованості перед новим кредитором становить 26 687,34 грн, з яких: - 7 300,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 19 387,34 грн - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами; - 0,00 грн - заборгованість за пенею. Ухвалою від 28.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Позивач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки не повідомив, відзив на подав. Суд розглянув справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню з огляду на таке. 15.02.2021 ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та [PERSON] уклали договір № 10003171502 про надання споживчого кредиту. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладенні договору сторони погодили: - сума кредиту - 7 300,00 грн; - строк кредиту - 7 днів; - мета отримання кредиту: споживчі потреби; - орієнтовна реальна річна процентна ставка - 624,15 % річних; - орієнтована загальна вартість кредиту - 8 173,81грн; - порядок повернення кредитних коштів. Отже, при підписанні договору № 10003171502 про надання споживчого кредиту відповідач була повністю ознайомлена із його умовами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Сторони погодили, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з інформаційною довідкою за вих.. № 62/4282/12 від 14.12.2022 на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» проведена успішна транзакція. Сайт торговця: CASHBERRY.COM.UA. Тип транзакції: видача кредиту. Дані транзакції: - номер транзакції: 31342-57366-19793; - сума транзакції: 7 300,00 грн; - дата та час проведення транзакції: 15.02.2021 23:48:58; - номер карти: [NUMBER] ; - approval code: 377512; - банк-емітент: OSHAD BANK (а.с.25). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 05.09.2022 ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір факторингу № 556/ФК-22, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвест фінанс» зобов`язалось відступити ТОВ «Діджи фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи фінанс» зобов`язалось їх прийняти від ТОВ «ФК «Інвест фінанс». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з витягом з додатку до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 ТОВ «Діджи фінанс» отримало від ТОВ «ФК «Інвест фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 10003171502 від 15.02.2021; розмір заборгованості 26 687,34 грн, яка складається з: - 7 300,00 грн - тіло кредиту; - 19 387,34 грн - відсотки (а.с.26). Суд установив, що позивач з моменту отримання права вимоги не змінював проценту ставку за кредитом та не здійснював будь-яких нарахувань на заборгованість. Оскільки позивач довів факт надання грошових коштів первісним кредитором відповідачу за договором № 10003171502 від 15.02.2021 про надання споживчого кредиту, відповідач була ознайомлена з умовами надання кредиту, порядком нарахування процентів, поверненням кредиту, позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідач не виконала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої відповідач не спростувала, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2 422,40 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позову на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: - договору № 42649746 від 01.04.2024 про надання правничої допомоги; - додаткової угоди № 10003171502 від 16.09.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024; - акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.09.2024; - детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 16.09.2024. Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з договором № 42649746 від 01.04.2024 про надання правничої допомоги, який укладено між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М., предметом договору є: - надання юридичної допомоги в обсязі та умовах, передбачених цим Договором. Згідно з додатковою угодою № 10003171502 від 16.09.2024 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024, розширено, зокрема розділ «1. Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «1.2. Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ». Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.09.2024, адвокатом Білецьким Б.М. надані такі послуги: - правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс»; витрачений час - 1,5 год.; вартість послуг за 1 год. - 1 500,00 грн; вартість наданих послуг - 2 250,00 грн; - складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач; витрачений час - 3 год., вартість послуг за 1 год. - 1 000,00 грн; вартість наданих послуг - 3 000,00 грн; - формування додатків до позовної заяви; витрачений час - 1 год.; вартість послуг за 1 год. - 750,00 грн; вартість наданих послуг - 750,00 грн. Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості: - правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс»; витрачений час - 1,5 год.; вартість послуг за 1 год. - 1 500,00 грн; вартість наданих послуг - 2 250,00 грн; - складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач; витрачений час - 3 год., вартість послуг за 1 год. - 1 000,00 грн; вартість наданих послуг - 3 000,00 грн; - формування додатків до позовної заяви; витрачений час - 1 год.; вартість послуг за 1 год. - 750,00 грн; вартість наданих послуг - 750,00 грн. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що адвокат Білецьким Б.М. документально підтвердила фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved