Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

ТОВ «Інтеркеш Україна» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18.09.2023 між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4-36540, згідно з яким позичальник отримав кредит в розмірі 56465 грн зі сплатою 73% річних з кінцевим терміном повернення 17.09.2024. Свої зобов`язання за договором позивач виконав повністю, що підтверджується видатковим касовим ордером з підписом позичальника про отримання кредитних коштів. Позичальник умови договору не виконує належним чином, кредитні кошти в строки та розмірах визначених умовами договору та графіками платежів, що є додатком №1 до вказаного договору, не сплачує. На відправлені листи для вирішення ситуації досудовим шляхом ніяк не реагує, на телефонні дзвінки позивача не відповідає, в добровільному порядку не бажає сплатити суму боргу, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Зазначає, що станом на 17.02.2025 відповідач умови договору не виконав та за ним обліковується заборгованість за кредитним договором №4-36540 від 18.09.2023 у розмірі 18674,39 грн, з яких: 15005,59 грн заборгованість за тілом кредиту; 2512,43 грн залишок по процентах; 967,67 грн нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 188,70 грн. 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованість за кредитним договором №4-36540 від 18.09.2023 у сумі 18674,39 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у позові просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу його місця реєстрації, повторно скерована судом повістка на наступне судове засідання повернулася до суду без вручення адресату, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2023 між ТОВ «Інтеркеш Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №4-36540 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 56465 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 73 відсотка річних. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.1). Згідно з \~ \~ \~ \~п. 1.4 договору строк дії договору дванадцять місяців з 18.09.2023 до 17.09.2024. Відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1, пп. 2.2.2 п. 2.2 договору кредитодавець має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі наявності затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному цим договором, а у випадках, передбачених п. 6.7 договору сплатити пеню. За змістом п. 3.1 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. У п. 3.3 договору сторони обумовили, що в разі порушенням позичальником строків повернення кредиту, що передбачені цим договором, процентна ставка за користування кредитом/кредитними коштами встановлюється на рівні, що дорівнює розміру процентної ставки за користування стороною заборгованістю за кредитом, що зазначений в п. 1.1 договору, та нараховується до дня фактичного погашення позичальником простроченої суми кредиту (день прострочення суми кредиту не враховується). Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст. 625 ЦК України), що встановлений цим договором, в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання по поверненню кредиту та/або його частини, який погоджений сторонами. Згідно з п. 3.5 договору у разі виникнення заборгованості за цим договором сторони погоджують таку послідовність її погашення: 1) у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом; 3) у третю чергу здійснюються поточні платежі згідно графіка розрахунків. Порушення умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 6.2). Факт одержання позичальником грошових коштів за кредитним договором у сумі 56465\~грн підтверджується видатковим касовим ордером від 18.09.2023, на якому наявний підпис відповідача. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 17.02.2025 допустив заборгованість у розмірі 18674,39 грн, з яких: 15005,59 грн заборгованість за тілом кредиту; 2512,43 грн залишок по процентах; 967,67 грн нараховане інфляційне збільшення заборгованості; 188,70 грн. 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним кредитним договором №4-36540 від 18.09.2023 належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Інтеркеш Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved