Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

у січні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату їй сум недоотриманої пенсії, яка підлягала виплаті її батьку [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі № 620/2820/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії батькові позивача [PERSON] на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 26.08.2022 № 33/45-386; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 01.12.2019\~перерахунок та\~виплату [PERSON] \~пенсії на\~підставі довідки\~Державної установи\~«Територіальне медичне\~об`єднання\~Міністерства внутрішніх\~справ України\~по Чернігівській\~області» від\~26.08.2022\~№ 33/45-386,\~із розрахунку\~77%\~сум грошового\~забезпечення та\~з урахуванням\~раніше виплачених\~сум. Рішення\~суду набрало\~законної сили,\~відповідачем не\~оскаржувалося і не було виконано. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті єдиним спадкоємцем за законом є його дочка позивач у справі [PERSON] . Представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою, в якій просив повідомити суму коштів, яка мала бути виплачена [PERSON] у зв`язку з перерахунком його пенсії відповідно до рішення суду від 12.05.2023 у справі № 620/2820/23, та яка залишилася ним недоотриманою у зв`язку із смертю. Проте, листом від 24.06.2024 року відповідач повідомив, що оскільки рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 за позовом [PERSON] прийнято після смерті пенсіонера, а тому перерахунок його пенсії відповідно до судового рішення проведений не був та пенсійні виплати не були нараховані. У зв`язку з відмовою виплати недоотриманих батьком сум пенсії, позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату їй сум недоотриманої пенсії, яка підлягала виплаті її батьку на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року в справі № 620/2820/23. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2025 року закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник надіслав заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав, причин неявки суду не повідомив. На підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі № 620/2820/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії [PERSON] на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 26.08.2022 № 33/45-386; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 26.08.2022 № 33/45-386, із розрахунку 77% сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. Рішення суду відповідачем не оскаржувалося, набрало законної сили, проте виконано не було. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією довідки про смерть, що була зареєстрована в установі запису актів цивільного стану Естонської республіки № 1-11-2023/4211/1 від 03.04.2023 (а.с. 10 на звороті). Згідно довідки № 226/02-14 від 17.06.2024, виданої приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О., після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 62/2023. Єдиним спадкоємцем за законом є його дочка [PERSON] (а.с. 12). Представник позивача 17.06.2024 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з адвокатськими запитами, в якому просив повідомити суму коштів, яка мала бути виплачена [PERSON] у зв`язку з перерахунком його пенсії відповідно до рішення суду від 12.05.2023 у справі № 620/2820/23, та яка залишилася ним недоотриманою у зв`язку із смертю (а.с. 14). Листом від 24 червня 2024 року № 2500-0202-8/44732 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило представника позивача, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі № 620/2820/23 за позовом [PERSON] прийнято після смерті пенсіонера, а кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією). За таких умов, зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого в порядку, встановленому статтею 61 Закону № 2262-ХІІ (а.с. 15). Згідно із частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 52\~Закону України\~від 09\~липня 2003\~року №\~1058-IV\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1219 Цивільного кодексу\~України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 1227\~Цивільного кодексу\~України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. У спосіб заявлений позивачем та в межах поданих ним вимог, суд здійснює захист цивільних прав, виходячи з принципу диспозитивності. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Виходячи зі змісту позовної заяви позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування та виплату сум недоотриманої пенсії, яка підлягала виплаті [PERSON] на виконання судового рішення. Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/2820/23 від 12.05.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату [PERSON] пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 26.08.2022 № 33/45-386, із розрахунку 77% сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум. В порушення вказаних вимог відповідач перерахунок не провів та не здійснив виплату недоотриманої пенсії спадкоємцю. Посилання відповідача на те, що оскільки судове рішення було постановлено після смерті [PERSON] , а тому не може бути виконано, суд вважає безпідставним, враховуючи таке. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини й громадянина захищаються судом. Право на судовий захист включає не лише постановлення та оголошення судом рішення, а й своєчасне його виконання. Усунення наслідків порушення суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів та їх поновлення є одним із найважливіших завдань правосуддя. Своєчасне й повне виконання судових рішень гарантує здійснення суб`єктивних прав, визнаних судовим рішенням, і виконання юридичних обов`язків, що підтверджені ним. Завершення процесу судового захисту порушеного або оспорюваного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу відбувається лише у випадках їх реального поновлення шляхом примусового виконання судового рішення, що здійснюється у виконавчому провадженні. Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному судовому порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з п.9 ч. 2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є основною засадою судочинства. При характеристиці структури цивільного судочинства та системи його проваджень ЄСПЛ вважає, що в контексті ст. 6 ЄКПЛ виконання судового рішення має розглядатися як складова судового розгляду, оскільки невиконання рішення суду позбавляють положення п. 1 ст.6 ЄКПЛ будь-якого сенсу. Так, у справі «Шмалько проти України» ЄСПЛ наголосив, що п.1 ст.6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст.6 ЄКПЛ як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст.6 ЄКПЛ виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Оскільки відповідач не здійснив перерахунок пенсійних виплат [PERSON] та не провів нарахувань недоотриманих ним сум пенсії, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача у спосіб, який нею заявлений у позовній заяві. У подібний спосіб було задоволено вимоги позивача у справі №183/5694/22 (провадження № 61-11124св24), яка в касаційному порядку переглядалася Верховним судом у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, постанова від 26 березня 2025 року. У зв`язку із задоволенням вимог позивача, на її користь мають бути стягнуті з відповідача витрати на правничу допомогу, яку позивачу надавав адвокат Денисенко С.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №16/02/24 від 16.02.2024 та ордеру серії СВ №1000731 від 27.12.2024 (а.с.5 на звороті, 17) На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги представником позивача надано протокол погодження вартості послуг від 16.02.2024, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката (опис наданих послуг) від 06.12.2024 та акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 06.12.2024 (а.с.17 на звороті, 18). Загальна вартість наданих послуг, зазначених у п.1 даного акту, склала 6056 грн., виходячи з вартості виконаних робіт в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи. Проти розрахунку витрат на правничу допомогу відповідач не заперечував, клопотання про їх неспівмірність не заявляв. Суд враховує, що витрати на професійну правову допомогу можуть відшкодовуватись незалежно від того, оплачені вони стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, чи будуть оплачені лише в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору (постанова Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №686/28627/18) Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін. Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20. Також суд враховує практику та рекомендації Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Згідно з матеріалами справи, сторони договору №16/02/24 від 16.02.2024 погодили розрахунок протягом строку дії договору або в інші строки, узгоджені сторонами, але не пізніше 30 днів після закінчення надання послуг за цим договором. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки позивачем підтверджено понесення витрат на правничу допомогу, такі витрати були необхідними і їх розмір є розумним та співмірним складності справи, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у даній справі у розмірі 6056 грн. у зв`язку із задоволенням позову. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved