Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач 24.10.2023, звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 29.10.2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 19.03.2015 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею. Також, відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, які відповідач не сплачує. Батько дітей не бере участь у вихованні дітей, не цікавляться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, не забезпечує матеріально, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила суду, що відповідач не бере участі у виховання дітей, матеріально не допомагає. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позовні вимоги підтримують. Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради надала до суду рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №160 від 10.09.2024 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав батька». Відповідач у судове засідання не з`явився про дату та час слухання справи повідомлявся судом належним чином, своїх заперечень, клопотань, щодо позову не надав, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] (змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 29.10.2005 року Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області. За час шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] ). [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про зміну імені серія [NUMBER] ). 19.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. На підставі рішення Вільнянського районного суду від 14.08.2015 року видано виконавчий лист №314/3356/15-ц виданий 17.09.2025 Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей. Відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Вільнянський ВДВС, згідно якого станом на 12.09.2023 останній має заборгованість у розмірі 66638,34 грн. Згідно письмових пояснень служби у справах дітей виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради від 18.07.2024, позивач [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] , на обліку в службі у справах дітей як сім`я, яка перебуває в складних життєвих обставинах не перебувають. 17.07.2024 року спеціалістом служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання дітей [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю та чоловіком матері [PERSON] в сім`ї панує взаємоповага між членами рожини, добрі, теплі відносини, з`ясовано, що в результаті зневажливого ставлення [PERSON] до неповнолітньої доньки, також відсутності будь-якої допомоги та участі у житті дитини було вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.09.2024 №160 затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав батька відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком встановлено, що з 2015 року подружжя розірвали стосунки. Діти, які народилися у шлюбі залишилися проживати з матір`ю. Відсутність діалогу між батьками в більшості відсотків відіграло велику роль у негативних наслідках у відносинах батьки-діти. На засіданні комісії було з`ясовано, що дитина хоче спілкуватися з батьком, залюбки обмінялися мобільними номером з ним і позитивно налаштована на спілкування в подальшому. Згідно долученого до матеріалів справи висновку психолога мобільної бригади ГО «Дівчата» [PERSON] , проаналізувавши результати бесіди з [PERSON] можна припустити певні образи, відсутність довіри та бажання до контакту з батьком [PERSON] . Згідно долученого до матеріал справи акту обстеження умов проживання від 17.09.2024 дитини [PERSON] , який проведено спеціалістом служби та психологом мобільної бригади з метою з`ясування психологічного стану дитини [PERSON] , встановлено що з дитиною проведено діагностичну бесіду психолога - мобільної бригади ГО «Дівчата», в результаті якої з`ясовано, що із психологічним станом дитини все добре повідомила про велику тривогу згадуючи про батька - [PERSON] . В Постанові від 6 травня 2020 року Верховний Суд у справі № 753/2025/19 зазначив, що підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише у разі наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 р. у справі № 641/2867/17-ц.,у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/9433/17. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Обставини зазначені позивачем не свідчить про умисне нехтування батьківськими обов`язками, враховуючи ще й те, що відповідач [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] від 04.11.2024 прийнятий на військову службу за контрактом, можливою відсутністю засобів зв`язку, тобто об`єктивних причин. Обставини, на які посилається позивач у своєму позові, наразі не можуть бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, обставини дійсної справи свідчать про відсутність належного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності належного спілкування, різних світоглядів. Суду не надано доказів того, що батько не має шансу на виправлення своєї поведінки щодо участі у вихованні дитини, суд вважає в даному випадку неправильним розривати зв`язок з батьком на цей час й вважає за необхідне надати можливість виправитися батьку в майбутньому. Згідно роз`яснень наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача судового збору на свою користь, тому судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed