Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

В грудні 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа [PERSON] про виділення майна в натурі, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності щодо частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що розгляд справи буде проводитися за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 14:30 год 14.01.2025, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 09.01.2025 відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем у цій справі. 23.01.2025 представником позивача адвокатом Боровик Л. О. подано уточнену позовну заяву до відповідача [PERSON] про виділення майна в натурі, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності щодо частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . 18.02.2025 у підготовче засідання прибула позивач, її представник адвокат Боровик Л. О. та представник Дніпровської міської ради. Позивач підтримала своє клопотання про заміну неналежного відповідача Дніпровської міської ради на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 18.02.2025 клопотання позивача було задоволено та замінено неналежного відповідача на належного - [PERSON] 17.03.2025 у підготовче судове засідення прибули позивач [PERSON] її представник адвоката Боровик Л. О. та відповідач [PERSON] . Відповідач надав пояснення в яких вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також 17.03.2025 через канцелярію суду відповідач надав заяву в якій просив подальший розгляд справи здіснювати без його участі, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. 17.03.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.04.2025 позивач [PERSON] та її представник адвокат Боровик Л. О. в судове засідання не прибули, подавши заяву про проведення судового засідання у відсутності позивача та представника позивача. Просила позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши їх у сукупності на відповідність правовим нормам суд доходить такого висновку. Позивач [PERSON] є власником частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 у справі № 205/7238/21, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 329412584. (а.с. 9). Фактичним власником іншої частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Обставини спадкування часток позивача та відповідача були предметом дослідження у судовій справі № 205/7238/21, остаточно визначені судовим рішенням у вказаній справі, визнаються учасниками справи, отже відповідно до положень ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що спірне домоволодіння з 1952 року знаходилось у власності родини [PERSON] . За життя бабусі померлого чоловіка позивачки [PERSON] проведено фактичний поділ домоволодіння на дві частини з самостійними входами, з того часу склався певний порядок користування домоволодінням, яке фактично складалося з двох квартир. Частина домоволодіння, яка належить позивачці обладнана внутрішніми інженерними комунікаціями, лічильником на водо- та електропостачання. За зверненням позивачки судовим експертом Харченком В. В. за результатами експертного будівельно-технічного та оціночно будівельного дослідження було складено висновок експерта за № 1177/03-24 від 19.04.2024 та надано відповідь про можливість виділення частки в натурі з домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно сформованого фактичного порядку користування житловим будинком та іншими господарськими будівлями та спорудами та запропоновано один варіант поділу домоволодіння. Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , станом на 28.05.2021 зазначений будинок має загальну площу 133,8 м2, житлову площа 71,9 м2., складається із: 1)Житловий будинок літ. А1, 1936 р.з.; 2)Житлової прибудови літ А2, 1962 р.з.; 3)Житлової прибудови літ. А3, 1962 р.з.; 4)Прибудови літ а-4, 1971 р.з.; 5)Погріб під а-4, 1971 р.з.; 6)Прибудова літ. А-5, 1971 р.з.; 7)Прибудова літ. А-6, 1971-1987 р.з.; 8)Ганок літ. а7, 1971 р.з.; 9)Ганок літ. а8, 1971 р.з.; 10)Літня кухня літ Б1, 1936 р.з.; 11)Вбиральня літ. Е1, 1978 р.з.; 12)Вбиральня літ. Ж1, 1978 р.з.; 13)Гараж літ З1, 1988 р.з.; 14)Літня кухня літ И1, 1989 р.з.; 15)Сарай літ Л1, 1989 р.з.; 16)Сарай літ М1, 1989 р.з.; 17)Споруди № 1-10, І, ІІ (огорожі, ворота з хвірткою, хвіртка, ворота, зливні ями, замощення). Позивач з урахуванням висновку експерту просить виділити їй в натурі 34/100 частини домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , яке складається з приміщень в житловому будинку літ. А1, враховуючи житлову прибудову літ. А 3 та прибудови літ. «а4», «а5» загальною площею 57,3 м2, житловою площею 33,5 м2 (квартира [ADDRESS] ), та складається з таких приміщень: 1-1 (4,4 м2) коридор, 1-2 (1,4 м2) комора, 1-3 (3,9 м2) коридор, 1-8 (15,9 м2) кімната, 1-9 (6,7 м2) кімната. Господарські будівлі та споруди: Ганок літ. «а8», літня кухня літ. «Б1», вбиральня літ. «Е1», огорожа № 2, огорожа № 3, ворота № 4, огорожа № 7, хвіртка № 8, зливна яма № 9, замощення ІІ. Просить визнати за нею право власності на ці об`єкти та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, а також про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову. Так, відповідно до\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності (ч. 4ст. 357 ЦК України). Частиною 1 статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо поділ є можливим. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України). Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Судом встановлено, що право власності на 1/2 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , визнано за позивачкою на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду у справі № 205/7238/21 від 22.03.2023, інша ж частина домоволодіння фактично належить відповідачу [PERSON] , при цьому домоволодіння формально залишається у спільній частковій власності, не виділеною в натурі. При цьому, між сторонами відсутній спір щодо розміру часток у даному будинку, а відповідач [PERSON] , будучи присутнім в судовому засіданні, не заперечив проти задоволення позову. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та для виділення позивачу в натурі як окремого об`єкта нерухомого майна в натурі 34/100 частини домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , яке складається з приміщень в житловому будинку літ. А1, враховуючи житлову прибудову літ. А 3 та прибудови літ. А4, А5 загальною площею 57,3 м2, житловою площею 33,5 м2 (квартира [ADDRESS] ), та складається з таких приміщень: 1-1 (4,4 м2) коридор, 1-2 (1,4 м2) комора, 1-3 (3,9 м2) коридор, 1-8 (15,9 м2) кімната, 1-9 (6,7 м2) кімната. Господарські будівлі та споруди: Ганок літ. «а8», літня кухня літ. «Б1», вбиральня літ. «Е1», огорожа № 2, огорожа № 3, ворота № 4, огорожа № 7, хвіртка № 8, зливна яма № 9, замощення ІІ. Також є підстави визнати за позивачем право власності на ці об`єкти та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно\~ст.\~264 ЦПК України\~при ухваленні рішення, то на підставі\~ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved