Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Бєлостоцьку Антоніну Василівну, звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на праві приватної власності на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку. На день смерті разом зі спадкодавцем був зареєстрований його син - [PERSON] , який відмовився від спадщини після смерті батька, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 17.06.2020 року. [PERSON] дружина спадкодавця, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася. 21.07.2020 року позивач звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, проте останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не були надані правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. Ще за життя [PERSON] звертався до державного нотаріуса Другої Краматорської державної нотаріальної контори Костюкової Н.С. з заявою про видачу дублікату вказаного договору на житловий будинок, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що архівні документи за 1979 рік передані на постійне зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який наразі знаходиться на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати за нею право власності на частку будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, у визначений судом строк вимоги ухвали суду від 12.09.2024 року були виконані. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Від представника відповідача заяви про розгляд справи без участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 19.03.2025 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що 12.11.1977 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №1689. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08.05.2020 року, про що 22.12.1978 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №2588. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, 27.12.1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №1245. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що 19.12.2019 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №3844, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки щодо реєстрації місця проживання на день смерті № [NUMBER] , року [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований син - [PERSON] , [INFO] . 17.06.2020 року [PERSON] відмовився від спадщини після смерті батька, що підтверджується заявою, посвідченою державним нотаріусом Южненської міської державної нотаріальної контори Одеської області серія НОВ №759776, зареєстрованою в реєстрі за №64. 21.07.2020 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори від 21.07.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки не були надані правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. Як вбачається з довідки №36826 щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 20.08.2024 року, право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Документ на підставі якого виникло право власності - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку, посвідчений 2-ю Краматорською ДНК 11.10.1979 року за № 5046. Прийнято по акту приймання дома, затвердженого рішенням міськради від 07.12.1984 р. №687. Інформація надана згідно реєстрових книг від КП «БТІ». 01.02.2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку, посвідченого 11.10.1979 року за № 5046. Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори від 01.02.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі дублікату договору, оскільки архівні документи за 1979 рік передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який на даний час знаходиться в районі проведення антитерористичної операції на території, яка не є підконтрольною Українській владі. На підтвердження права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] також надано виписку з рішення виконкому Краматорської міської ради від 04.05.1988 року №191 про те, що [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , технічний паспорт на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в якому [PERSON] зазначений як власник, а також домову книгу для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] . Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , існував як об`єкт цивільних прав та належав [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку. З метою отримання дубліката правовстановлюючого документа [PERSON] звертався до державного нотаріуса, про що йому було відмовлено, оскільки всі документи передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. Отже, судом вставнолено, що наразі у позивача існують перешкоди в оформленні своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючий документ на будинок є втраченим спадкодавцем за його життя, а отримати його дублікат наразі є неможливим. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт того, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] увійшов до складу спадкової маси після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим вимога про визнання права власності на частку\~вищевказаного будинку\~в порядку\~спадкування за\~законом \~після смерті\~батькає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved