Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07.04.2025 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом і просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі відповідачка), зареєстрований 14.09.2013 у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1089. Свої вимоги мотивував тим, що 14.09.2013 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Зазначає, що мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Причиною розпаду сім`ї є те, що вони мають різні характери та погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. 28.04.2025 відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого просила позов про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з нею. Вказувала, що з моменту укладення шлюбу, народження дитини і по момент написання відзиву вони разом з дитиною і позивачем проживають в одній квартирі, але в різних кімнатах. Позивач участі у вихованні дитини майже не приймає, свої обов`язки з даного приводу ігнорує і від них самоусунувся. Вважає, що дії позивача спрямовані на реалізацію наміру залишити дитину з собою і позбавити її права на неї. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Просив не розглядати його клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки примирення з відповідачкою не відбулось. Не заперечував, що їхня дитина залишилась проживати разом з відповідачкою. Заяви, клопотання. 10.04.2025 від позивача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. 28.04.2025 позивачем подано клопотання, у якому просив залишити дитину проживати разом з відповідачкою та не розглядати його клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 28.04.2025 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 10.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 30.04.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 14.09.2013 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1089. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Фактично сім`я припинила своє існування. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони припинили подружні стосунки, їх сім`я фактично розпалася. За наведених підстав слід дійти висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Позивач у позовній заяві вказував, що їхня спільна донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, однак питання про її залишення проживання разом з ним не ставив. У відзиві на позовну заяву відповідачка вказувала, що позивач участі у вихованні дитини майже не приймає, свої обов`язки з даного приводу ігнорує і від них самоусунувся, просила їхню доньку залишити проживати з нею. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Так, у судовому засіданні позивач не заперечував проти залишення проживання дитини разом з матір`ю, однак з поданих учасниками справи доказів суд не може встановити відсутність між сторонами спору щодо того, з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина, тому розглядаючи справу про розірвання шлюбу в межах заявлених вимог, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо залишення проживання спільної дитини сторін [PERSON] , [INFO] разом з відповідачкою. При цьому суд роз`яснює, що за наявності спору сторони не позбавлені можливості вирішити питання про визначення місця проживання дитини шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Відтак позовні вимоги в межах заявлених вимог підлягають задоволенню.

Outcome: approved