Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов обґрунтовує\~тим,\~що судовим\~наказом Придніпровського\~районного суду\~м.Черкаси\~від 12.09.2022\~року вирішено\~стягувати з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~однієї четвертої\~заробітку (доходу)\~боржника щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~ прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи стягнення з 25 серпня 2022 року і до повноліття дитини. Вказане рішення відповідачем з 0 липня 20233 року не виконується аліменти не виплачуються. В результаті чого утворилась значна сума заборгованості. Згідно розрахунку головного державного, відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів виконувались неналежним чином, боржник не вживав жодних заходів для погашення заборгованості по аліментах, яка станом на 01.01.2025 року становить 55\~399.50 грн. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів за період з 01.07.2023 року по 01.01.2025 року становить 55399.50 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19 лютого 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] . 12\~вересня 2022\~року Придніпровським\~районним судом\~м.Черкаси\~винесено судовий\~наказ,\~яким вирішено:\~стягнути з\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~зареєстроване місце\~проживання [ADDRESS] )\~на користь\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~місце проживання\~ [ADDRESS] )\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~однієї четвертої\~заробітку (доходу)\~боржника щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~ прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи стягнення з 25 серпня 2022 року і до повноліття дитини. За змістом наявної в матеріалах справи копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.02.2025 року №7977, складеного головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Постоєнко М.В., заборгованість [PERSON] . по сплаті аліментів за період з 03.07.2023 року по 01.01.2025 року складає 55399.50 грн.. заборгованість станом на 30.06.2023 відсутня. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежнло від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ст. ст.\~180,\~181,\~184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та\~розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Частино 1\~ст. 196 СК України\~передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача. В даному випадку, суд вважає, що знаючи про прийняте судове рішення від 12.09.2022 року про стягнення аліментів, [PERSON] повинен був вчиняти дії, пов`язані з його виконанням, контролювати його виконання, оскільки його дитина повинна мати належні та достатні засоби для існування. Також судом враховується тривалість періодів, протягом яких він аліменти на утримання дитини не сплачував взагалі. Між тим, порушував норми чинного законодавства, що призвело до заборгованості по аліментах, яку на час розгляду справи не погасив у повному обсязі. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Крім того, розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на отримання від відповідача пені, у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів. Вираховуючи розмір пені, суд виходить з наступного. Так, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати. Крім того, як вбачається з довідки державного виконавця, заборгованість у відповідача [PERSON] станом на 30.06.2023 відсутня, а тому, відповідач знав про свій обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини. Також, враховується і тривалість періодів, протягом яких він аліменти на утримання дитини не сплачував взагалі. Між тим, порушував норми чинного законодавства, що призвело до заборгованості по аліментах, яку на час розгляду справи не погасив у повному обсязі. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований. Жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову, відповідачем до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 01.07.2023 року по 01.01.2025 року в розмірі 55 399 грн.50 коп. При прийнятті цього судового рішення судом враховані висновки постанови ВС від 03.04.2026 р. у справі 333/6020/16-ц. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved