Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

26.02.2025 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 серпня 2024 року близько 18 години 00 хвилин в м. Києві по вулиці Жилянській, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Мазда» р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода . На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Централізованій базі даних МТСБУ. Вина відповідача підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року. Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Фольксваген» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який був забезпечений полісом страхової компанії ПАТ «НАСК «Оранта», що діяв на момент ДТП. Згідно Звіту, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] розмір регламентної виплати розрахований на підставі ст. 29 Закону матеріальної шкоди встановлений з урахуванням ПДВ в сумі 94807 грн. 16 коп. без ПДВ - 85170грн. 34 коп.. У звязку з залученням спеціаліста для визначення розміру регламентної виплати МТСБУ були понесені витрати за послуги оцінювача в розмірі 2200грн. 00 коп. У серпні 2024 року потерпіла повідомила про ДТП та з метою отримання відшкодування звернулася в МТСБУ з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону,МТСБУ 13 вересня 2024 року перерахувало потерпілій страхове відшкодування в розмірі 85170 грн. 34 коп., що підтверджується платіжною інструкцією, яка додається. (85170,34+2200,00 = 87370 грн. 34 коп.) Таким чином, розмір регламентної виплати склав суму 87370 грн. 34 коп. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача 87370 грн. 34 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та стягнути суму сплаченого судового збору. 11.03.2025року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження . Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 серпня 2024 року близько 18 години 00 хвилин в м. Києві по вулиці Жилянській, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «Мазда» р.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода . Судом встановлено, що на дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Централізованій базі даних МТСБУ. Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 серпня 2024 року. Судом встановлено, що в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «Фольксваген» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який був забезпечений полісом страхової компанії ПАТ «НАСК «Оранта», що діяв на момент ДТП. Судом встановлено, що згідно Звіту, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] розмір регламентної виплати розрахований на підставі ст. 29 Закону матеріальної шкоди встановлений з урахуванням ПДВ в сумі 94807 грн. 16 коп. без ПДВ - 85170грн. 34 коп.. Судом встановлено, що у звязку з залученням спеціаліста для визначення розміру регламентної виплати МТСБУ були понесені витрати за послуги оцінювача в розмірі 2200грн. 00 коп. Судом встановлено, що у серпні 2024 року потерпіла повідомила про ДТП та з метою отримання відшкодування звернулася в МТСБУ з відповідною заявою. Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону,МТСБУ 13 вересня 2024 року перерахувало потерпілій страхове відшкодування в розмірі 85170 грн. 34 коп., що підтверджується платіжною інструкцією. Таким чином, розмір регламентної виплати склав суму 87370 грн. 34 коп. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в України визначені статтею 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 цієї статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Пунктами 1.4, 1.7 статті 1 Закону визначено, що особами, відповідність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який визначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до абзацу «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи наведене та положення частини 6 ст. 82 ЦПК України суд дійшов висновку про те, що здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи вище наведені факти та положення частини 6 ст. 82 ЦПК України, суд приходить до висновку, що здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому з [PERSON] підлягає стягненню виплачена сума страхового відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved