Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

26.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований\~тим,\~що 20.01.2022\~року між\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» та\~відповідачем укладено\~кредитний договір\~№ 426506158,\~згідно умов\~якого банк\~надав відповідачу\~грошові кошти\~в сумі\~20\~950\~грн.\~строком на\~98\~днів місяці.\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором виконав\~в повному\~обсязі.\~Взяті на\~себе зобов`язання,\~відповідно до\~кредитного договору\~відповідач не\~виконав,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~12.07.2023\~року утворилась\~заборгованість у\~розмірі 23\~710,51\~грн.,\~з яких:\~20\~949,54\~грн.\~ залишок\~простроченого кредиту;\~2\~760,97\~грн.\~ залишок\~прострочених відсотків.\~28.11.2018\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~уклали договір\~факторингу №\~28/1118-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» перейшло\~право вимоги\~до відповідача.\~30.10.2023\~року ТОВ\~«Таліон Плюс»\~таТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 30.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором позивачу. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 710,51 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкова М.С. у позовній заяві просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 20.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 426506158, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 20 950 грн. строком на 98 днів з оплатою процентів в розмірі 0,69 % в день від суми кредиту (а.с. 21-25). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 12.07.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 23 710,51 грн., з яких: 20 949,54 грн. залишок простроченого кредиту; 2 760,97 грн. залишок прострочених відсотків; 10 857,44 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 76). 28.11.2018\~року ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~уклали договір\~факторингу №\~28/1118-01,\~відповідно до\~умов якого\~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» перейшло\~право вимоги\~до відповідачаза кредитним договором № 426506158 від 20.01.2022 року (а.с. 46-52). 30.10.2023 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 426506158 від 20.01.2022 року (а.с. 85-91). 30.09.2024\~року ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» та\~позивачем укладено\~договір факторингу\~№ 3009/24,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~відступило право\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~позивачуза кредитним договором № 426506158 від 20.01.2022 року (а.с. 69-73). Згідно частини 1 статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Враховуючи, що відповідач користувався кредитними коштами, розрахунок позивача не спростував, суд доходить висновку, що заборгованість за наданим кредитом у розмірі 23 710,51 грн., з яких: 20 949,54 грн. залишок простроченого кредиту; 2 760,97 грн. залишок прострочених відсотків; 10 857,44 грн. залишок прострочених комісій є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правничої допомоги № 0110/24 від 01.10.2024 року; додаткову угоду № 16 до договору від 01.10.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 8\~422,40 грн., з яких: 2\~422,40 грн. судовий збір, 6 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved