Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

26 листопада 2024 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) «Електронний суд 26 листопада 2024 року на підписана представником АТ «Перший український міжнародний банк» Киричук\~Г. М. Позов обґрунтовано тим, що 29 серпня 2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001391498001, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 30 000 гривень. Крім того, 20 січня 2020 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1001528471401, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 14 700 гривень. Представник позивача вказує, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами. Заборгованість відповідача станом на 09 вересня 2024 року за кредитним договором № 1001391498001 від 29 серпня 2019 року становить 38\~682,21 гривень, з яких: 20\~950, 52 гривень заборгованість за кредитом; 8, 44 гривень заборгованість процентами; 1772,25 гривень заборгованість за комісією; за кредитним договором №1001528471401 від 20 січня 2020 року заборгованість відповідача становить 22\~335, 39 гривень, з яких: 13 473,28 гривень - заборгованість за кредитом; 5,51 гривень заборгованість процентами; 8\~856, 60 гривень заборгованість за комісією. АТ «Перший український міжнародний банк» направив письмову вимогу відповідачу на адресу, яка вказана в анкеті позичальника, однак у наданий строк [PERSON] належним чином не відреагувала, заборгованість за кредитними договорами не сплатила, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» 61\~017,60 гривень заборгованості за кредитними договорами. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 29 січня 2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Дмитрієвої Ж.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає фактичним обставинам справи. Так, в 2021 році із заробітної плати [PERSON] були відраховані суми на погашення кредитної заборгованості в межах виконавчого провадження № 64632714 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 49\~018,28 гривень. Довідкою роботодавця підтверджено, що із заробітної плати [PERSON] сплачено борг на користь АТ «Перший український міжнародний банк» на загальну суму 12\~434,08 гривень, однак такі платежі не відображені в розрахунку позивача. Крім того, представник відповідача вказує, що в АТ «ПУМБ» відсутні правові підстави для стягнення нарахованої комісії. На підставі наведеного представник відповідача Дмитрієва Ж.А. просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача АТ «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі та надав згоду на заочний розгляду справи. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Дмитрієва Ж.А. у судове засідання не з`явились. Заявою від 28 квітня 2025 року адвокат Дмитрієва Ж.А. просить розгляд справи проводити за її відсутності. У вказаній заяві представник відповідача також зазначає, що вона просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення комісії. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що\~29 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 1001391498001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У вказаній заяві відповідач підтвердила, що вона в повному обсязі приймає Публічну пропозицію АТ «Перший український міжнародний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті банку: pumb.ua. Таким чином, відповідач [PERSON] акцептувала публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У своїй заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] просила надати їй споживчий кредит у розмірі 30 000 гривень. Також у вказаній заяві визначені основні умови кредитування: - цільове призначення кредиту -на споживчі цілі; - сума кредиту - 30 000 гривень; - строк кредиту - 24 місяці; - розмір процентної ставки: 0,01 % річних; - разова комісія 0 гривень; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %. Також установлено, що відповідач 29 серпня 2019 року ознайомилась та підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні істотні умови кредитного договору, а саме: сума/ліміт кредиту 30000 гривень, строк кредитування\~24 місяців; тип процентної ставки\~фіксована; процентна ставка\~0,01 % річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,99%. Суд установив, що АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов`язання за кредитним договором № 1001391498001 виконало в повному обсязі та перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] кредитні кошти в розмірі 30 000 гривень, що підтверджено копією платіжної інструкції № TR.37244707.28387.8810 від 29 серпня 2019 року. Крім того, суд установив, що\~20 січня 2020 року [PERSON] звернулась до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 1001528471401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У вказаній заяві відповідач підтвердила, що вона в повному обсязі приймає Публічну пропозицію АТ «Перший український міжнародний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на сайті банку: pumb.ua. Таким чином, відповідач [PERSON] акцептувала публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Таким чином, 20 січня 2020 року сторони уклали кредитний договір № 1001528471401, відповідно до умов якого: - цільове призначення кредиту - споживчі цілі; - сума кредиту 14 700 гривень; - строк кредиту - 24 місяці; - розмір процентної ставки: 0,01 % річних; - разова комісія 0 гривень; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %. Також установлено, що відповідач 20 січня 2020 року ознайомилась та підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні істотні умови кредитного договору, а саме: сума/ліміт кредиту 14\~700 гривень, строк кредитування\~24 місяців; тип процентної ставки\~фіксована; процентна ставка\~0,01 % річних; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,99%. Суд установив, що АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов`язання за кредитним договором № 1001528471401 виконало в повному обсязі та перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] кредитні кошти в розмірі 14 700 гривень, що підтверджено копією платіжної інструкції № TR.40424834.63012.8810 від 20 січня 2020 року. Установлено, що [PERSON] \~належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитними договорами,\~допустивши прострочення платежів та утворення заборгованості. Відповідно до\~розрахунку,\~який наданий\~позивачем,\~розмір заборгованості\~ [PERSON] станом на 09 вересня 2024 року за кредитним договором № 1001391498001 від 29 серпня 2019 року становить 38 682,21 гривень, з яких: 20 950, 52 гривень заборгованість за кредитом; 8, 44 гривень заборгованість процентами; 1772,25 гривень заборгованість за комісією; за кредитним договором №1001528471401 від 20 січня 2020 року заборгованість відповідача становить 22 335, 39 гривень, з яких: 13 473,28 гривень - заборгованість за кредитом; 5,51 гривень заборгованість процентами; 8 856, 60 гривень заборгованість за комісією. 09 вересня 2024 року АТ «Перший український міжнародний банк» надіслало на адресу відповідача письмову вимогу щодо необхідності погашення заборгованості в розмірі 61\~017,60 гривень, а саме: заборгованість за договором №1001391498001 у розмірі 38\~682, 21 гривень; заборгованість за договором №1001528471401 у розмірі 22\~335, 39 гривень, однак [PERSON] спірну заборгованість не сплатила. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору № 1001391498001 від 29 серпня 2019 року отримала кредит в розмірі 30\~000 гривень на 24 місяці, процентна ставка 0,01 % річних. Представлений позивачем розрахунок заборгованості свідчить, що [PERSON] на виконання цього договору сплатила 9\~049,48 гривень, залишок непогашеної суми кредиту 20\~950,52 гривень. Оскільки відповідач фактично отримала та не повернула суму кредиту в розмірі 20\~950,52 гривень, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 20\~950,52 гривень. Позивач заявляє до стягнення заборгованість за кредитним договором № 1001391498001 по процентах в розмірі 8,44 гривень. У спірних правовідносинах суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. Такими чином, після закінчення дії кредитного договору, а саме після 29 серпня 2021 року у позивача припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. Беручи до уваги строк кредитування (24 місяці), розмір відсотків (0,01 % річних), розмір тіла кредиту та провівши розрахунок заборгованості за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1001391498001 від 29 серпня 2019 року 0,40 гривень процентів за користування кредитними коштами. При цьому, суд ураховує розмір кредиту та розмір процентів, які передбачені умовами Кредитного договору та погоджені сторонами. Позивач належним чином не обґрунтував та не підтвердив доказами заявлену до стягнення суму заборгованості по процентах. Щодо складових заборгованості за кредитним договором №1001528471401 від 20 січня 2020 року суд зазначає таке. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору №1001528471401 від 20 січня 2020 року отримала кредит в розмірі 14 700 гривень на 24 місяці, процентна ставка 0,01 % річних. Представлений позивачем розрахунок заборгованості свідчить, що [PERSON] на виконання цього договору сплатила 1\~226,72 гривень, залишок непогашеної суми кредиту 13\~473,28 гривень. Оскільки відповідач фактично отримала та не повернула суму кредиту в розмірі 13\~473,28 гривень, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення тіла кредиту в розмірі 13\~473,28 гривень. Позивач заявляє до стягнення заборгованість за кредитним договором №1001528471401 по процентах в розмірі 5,51 гривень. Ураховуючи строк кредитування, суд дійшов висновку про неправомірність нарахування банком процентів за користування кредитом після 20 січня 2022 року. Сума нарахованих і несплачених процентів за користування кредитом за період з 20 січня 2020 року по 20 січня 2022 року становить 0,82 гривень. Щодо\~стягнення\~\~заборгованості за комісією. Відповідно до п. 5.7.3 частини 5 «Умови надання споживчого кредиту» розділу ІІ «Послуги Банку» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць, у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Згідно з розрахунком АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість [PERSON] по комісії за кредитним договором № 1001391498001 становить 1772,25 гривень; за кредитним договором №1001528471401 заборгованість по комісії становить 8 856, 60 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (такий правовий висновок викладений в п. 28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17). У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (такий правовий висновок викладений в п. 31.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19). Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (пункти 29-31). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Суд зазначає, що умова кредитних договорів щодо обов`язку відповідача сплачувати банку щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості по суті є платою позичальника за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена законом, та плату за дії, які вчиняються позичальником на користь кредитодавця, є прямою економічною метою останнього і не становлять платної банківської послуги. А тому, такі умови кредитного договору є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Підсумовуючи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 1001391498001 від 29 серпня 2019 року в розмірі 20 950,92 гривень, з яких: 20 950,52 гривень заборгованість за кредитом; 0,40 гривень заборгованість процентами, а також заборгованості за кредитним договором №1001528471401 від 20 січня 2020 року в розмірі 13 474,10 гривень, з яких: 13 473,28 гривень заборгованість за кредитом; 0,82 гривень заборгованість процентами. Загальний розмір заборгованості - 34\~425,02 гривень. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Перший український міжнародний банк» сплатило 2422,40 гривень судового збору, що підтверджено платіжною інструкцією № 471 від 13 листопада 2024 року, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету України. Ціна позову 61\~017,60 гривень. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 34\~425,02 гривень, що становить 56,42 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 1366,72 гривень.

Outcome: partial