Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Сімчук Я.В. через систему «Електронний суд 03.03.2025 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просила витребувати докази в АБ "УКРГАЗБАНК", а саме: чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; інформацію рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 25.01.2023 по 17.05.2023 . Також просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №457417-КС-002 про надання кредиту від 25.01.2023 року, що становить 40 581,52 грн., яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 27 331,52 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 250,00 грн. та тягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 05.03.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у АБ "УКРГАЗБАНК" інформацію, що містить банківське таємницю, а саме: рішення структурного підрозділу або посадової особи АБ "УКРГАЗБАНК, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростував факт випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; інформацію рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 25.01.2023 по 17.05.2023 включно. Відповідачу [PERSON] була надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, які він отримав, по що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення з підписом адресата . На виконання ухвали суду про витребування доказів 13.03.2025 АБ "УКРГАЗБАНК"\~надав суду\~витребувану інформацію з\~якої вбачається\~,\~щобанківська картка № [NUMBER] дійсно була імітована АБ "УКРГАЗБАНК" , однак не належить відповідачу в справі [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) . Як додаток АБ "УКРГАЗБАНК" надав виписку по картковому рахунку № [NUMBER] . З якого вбачаєтьс , що власником даного рахунку є [PERSON] . 14.03.2025 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про долучення до матеріалів справи повідомлення від ГУНП в Хмельницькій області Хмельницького РУП № 2760/121/119/02 від 12.03.2025 про те, що слідчим відділом Хмельницького РУП здійснювалось досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 12023243000002760 від 04.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1,2, ст. 190, ч.2,4 ст. 185, с.2,3 ст. 262, ч.1,2, ст. 209 КК України, в якому він ( [PERSON] ) є потерпілим . 17.05.2024 метеріали вказаного провадження з обвинувальним актом відносно [PERSON] спрямовано до Хмельницького міськрайонного суду . Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило. За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору\~по суті,приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що 25.01.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та начебто [PERSON] було укладено Договір № 457417-КС-002 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядкута на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів . ( а.с.-33) Однак,\~ як\~вбачається з\~листаАБ\~"УКРГАЗБАНК"\~ №\~БТ-\~2599\~від 10.03.2025р.\~банківська картка\~№ [NUMBER] ,\~яка дійсно\~була імітована\~АБ "УКРГАЗБАНК",\~ але\~не належить\~відповідачу в\~справі [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) . З виписки по картковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що власником даного рахунку є інша особа - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] .( а.с.-63-67) . Відповідно до наданого [PERSON] повідомлення ГУНП в Хмельницькій області Хмельницького РУП № 2760/121/119/02 від 12.03.2025 слідує , що слідчим відділом Хмельницького РУП здійснювалось досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 12023243000002760 від 04.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1,2, ст. 190, ч.2,4 ст. 185, с.2,3 ст. 262, ч.1,2, ст. 209 КК України, в якому він ( [PERSON] ) є потерпілим. Також зазначено, що 17.05.2024 метеріали вказаного провадження з обвинувальним актом відносно [PERSON] спрямовано до Хмельницького міськрайонного суду .( а.с.- 70) Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)). Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи,\~ст. 76 ЦПК України. Докази мають відповідати вимогам належності (ст. 77 ЦПК України), допустимості (ст.78ЦПК України), достовірності (ст. 79 ЦПК України) та достатності (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із наявних в матеріалах справи документів слідує, що [PERSON] не укладав договір №457417-КС-002 про надання кредиту від 25.01.2023 року та не отримував кредитні кошти та відповідно не є стороною по справі, а відтак суд відмовляє в задоволені позовних вимоги. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суд оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від АБ «УКРГАЗБАНК» первинні документи, які підтверджують належність банківської карти [PERSON] . Суд відзначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості [PERSON] . Суд вважає, що лише виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. За результатами судового розгляду судом встановлено, що позивачем відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України не надано доказів перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] на його рахунок (чи видачі готівки) та відповідних виписок з рахунків відповідача. Натомість , з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] наданому АБ « УКРГАЗ БАНК» вбачається, що власником даного рахунку є інша особа - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] Окрім цього, суд також звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу та прав відступлення стороною позивача не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, що має наслідком відмови у їх задоволенні в повному обсяз, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо розміру заборгованості не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову за необґрунтованістю. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed