Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] \~ звернулася до суду з вказаним позовом та\~ просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу\~ Данич О.Ф. № 822 від 19.05.2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 10942 гри. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~ Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 822 від 19.05.2021 року про стягнення з неї\~ на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 10942 гри. 00 коп. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що\~ [PERSON] \~ не виплачені в строк грошові кошти ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 1929113 від 28.02.2020 року. Сума заборгованості за кредитним договором складає 10942 грн. 00 коп. Відповідачем не було надано приватному нотаріусу відомості про безспірність суми заборгованості за кредитним договором. Тому виконавчий напис № 822 від 19.05.2021 року про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Крім того, приватним виконавцем під час виконавчого провадження було здійснено безпідставне стягнення коштів з позивача, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] \~ та її представник Яресько Т.В.\~ в судове\~ засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу\~ Данич О.Ф. в судове засідання не з`явився,\~ про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа\~ приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. в судове засідання не з`явився,\~ про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд,\~ дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу\~ Данич О.Ф. 19.05.2021 року вчинено виконавчий напис № 822 про стягнення з [PERSON] \~ на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 1929113 від 28.02.2020 року на загальну суму\~ 10942 грн. 00 коп. (а.с. 12). Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. винесено постанову про відкриття провадження ВП № 67645697 від 24.11.2021 року про стягнення з [PERSON] \~ на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» боргу у розмірі 10942 грн. 00 коп. Крім того,\~ приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваного виконавчого напису було стягнуто з [PERSON] : кошти на користь стягувача 6080 грн. 44 коп., основна винагорода приватного виконавця 608 грн. 04 коп., витрати виконавчого провадження 481 грн. 00 коп.,\~ користування АСВП 69 грн.00 коп., встого на суму 7238 грн.48 коп. (а.с. 15,16). За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 означеного Закону). Відповідно до\~ ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число ) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків ( для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічні положення закріплені і в п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі по тексту Порядок). У пункті 3 п.п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У п. 1 вказаного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України №1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, поданих доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а відповідач не звертався до нього з вимогою про повернення заборгованості за позикою. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило можливості його бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, оскільки укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі №172/1652/18. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] \~ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів протилежного відповідач суду не надав. Суд також вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 7238 грн.48 коп.,\~ які були стягнуті з позивача приватним виконавцем в ході виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням викладеного заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп. не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи і безумовно є занадто завищеними. На переконання суду\~\~ 5000 грн. 00 коп. буде достатнім відшкодуванням вказаних витрат. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved