Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Радченко О.В., звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21593,70 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 гривень, комісії банку у розмірі 18,53 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн., витрати на експертне дослідження у розмірі 1015,20 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] 14 квітня 2021 року о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Клочківській, навпроти будинку 104-А, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Toyota RAV 4, реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, в наслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Полісу №АР/7466050. Згідно експертного дослідження №ЕД-19/121/-21/19528-АВ судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Бузиної С.О. від 13 вересня 2021 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 75755,99 гривень. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодовано на користь [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 54162,29 гривень. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між виплаченим відшкодуванням та фактично завданою шкодою у розмірі 21593,70 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2022 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2023 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 січня 2024 року справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Радченко О.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Радченко О.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] 14 квітня 2021 року о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Клочківській, навпроти будинку 104-А, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Toyota RAV 4, реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, в наслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. \~ \~ \~ \~Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень в дохід держави. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант" \~ \~ \~ \~Відповідно до полісу № АР/7466050 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком є: ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхувальником є: [PERSON] , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 гривень, розмір франшизи одна тисяча, забезпечений транспортний засіб: Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/121-21/19528-АВ від 13 вересня 2021 року, складеного судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Бузиною С.О. вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Toyota RAV 4 Hybrid, 2019 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER] , з врахуванням величини втрати товарної вартості в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 квітня 2021 року становить 75755,99 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до платіжного доручення №189287103 від 03 вересня 2021 року [PERSON] сплачено на користь Харківського НДЕКЦ МВС 1015,20 гривень, призначення платежу: експертиза, автотоварознавчі дослідження. \~ \~ \~ \~Позивачу здійснено виплату страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в загальному розмірі 54162,29 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~У частинах першій та другій статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України. \~ \~ \~ \~У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою, другою статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28,29 Закону № 1961-ІVпередбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. \~ \~ \~ \~При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] 14 квітня 2021 року о 17 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Харкові по вул. Клочківській, навпроти будинку 104-А, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Toyota RAV 4, реєстраційний номер [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, в наслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. \~ \~ \~ \~Вина [PERSON] підтверджена постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року по справі № 638/6054/21. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 6 статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 квітня 2021 року, а також вина у ній [PERSON] встановлена судовим рішенням, а тому в силу приписів ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України не підлягає доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). \~ \~ \~ \~Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. \~ \~ \~ \~Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. \~ \~ \~ \~Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. \~ \~ \~ \~При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. \~ \~ \~ \~Правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). \~ \~ \~ \~Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом як до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи з вимогами про відшкодування шкоди, завданої їй як власнику автомобіля, яким вона керувала на момент дорожньо-транспортної пригоди, у вигляді різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхової виплати, яка була виплачена позивачу страховою компанією. \~ \~ \~ \~Факт дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року у справі №638/6054/24. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що автомобілю позивача спричинено пошкодження, чим завдано збитків, розмір яких підтверджується висновком експертного дослідження, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується матеріалами справи, суд висновує про те, що позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь збитків у розмірі 21593,70 гривень, що є різницею між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яке було виплачено позивачу у розмірі 54162,29 гривень, є обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами, не спростована відповідачем, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Крім того, позивач поніс витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1015,20 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №189287103 від 03 вересня 2021 року. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сума витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1015,20 гривень. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду відповідачем в силу частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України не надано доказів на противагу поданого позивачем висновку експертного дослідження №ЕД-19/121-21/19528-АВ від 13 вересня 2021 року, не спростовано визначений розмір матеріального збитку, а отже відповідачем не доведено, що такий визначено експертом неправильно. \~ \~ \~ \~Згідно квитанції про сплату №90786 від 23 грудня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень. \~ \~ \~ \~Водночас, заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених нею витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 18,53 гривень (комісія банку) задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати не належать до судових витрат, передбачених статтею 133 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень, суд зазначає наступне. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Положеннями частини 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 у справі № 814/698/16. Разом з тим, позивачем всупереч вимог статті 137 ЦПК України не надано суду договір про надання правничої допомоги. Матеріали справи взагалі не містять будь-яких відомостей щодо надання таких послуг позивачу та їх вартості, зокрема позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Не скористалася позивач і своїм правом щодо надання таких доказів в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України. Отже, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн відсутні, а тому суд відмовляє у їх відшкодуванні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved