Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У березні 2025 року позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (АТ «ПУМБ») звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 48740,49 грн., в обґрунтування якого вказав, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 11.02.2018 року на підставі кредитного договору № 200978262501 видано кредит у розмірі 24800,00 грн., 21.02.2023 року на підставі кредитного договору № 1011284815 видано кредит у розмірі 6740,32 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.01.2025 року складає у загальному розмірі 48740,49 грн., а саме: за кредитним договором № 200978262501 у розмірі 40476,87 грн., з яких 24778,27 грн. заборгованість за кредитом, 15698,6 грн. заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1011284815 у розмірі 8263,62 грн., з яких 6740,32 грн. заборгованість за кредитом, 0,98 грн. заборгованість по процентам, 1522,32 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 48740,49 грн. та 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному позовному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у змісті позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом об`єктивно встановлено, що 11.02.2018 року [PERSON] підписав заяву № 200978262501 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Згідно вказаної заяви сторонами було погоджено наступні умови: кредитний ліміт у розмірі 1000 гривень, на строк 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 49 % річних (процентна ставка фіксована), загальна страхова сума 10000,00 грн. [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди за договором, про що свідчить його особистий підпис на зазначеній Заяві. На виконання умов кредитного договору № 200978262501 від 11.02.2018 р. АТ «ПУМБ» надав кошти відповідачу у повному розмірі, що підтверджується даними виписки про рух коштів по договору за період з 11.02.2018 року по 10.03.2023 року. Згідно представленого АТ «ПУМБ» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти і користувався ними, частково, але несвоєчасно повертав банку грошові кошти, у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 200978262501 від 11.02.2018 року станом на 10.01.2025 року становить 40476,87 грн., з яких 24778,27 грн. заборгованість за кредитом, 15698,6 грн. заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість за комісією. В подальшому, 21.02.2023 року [PERSON] підписав заяву № 1011284815 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ». Згідно вказаної заяви сторонами було погоджено видачу [PERSON] споживчого кредиту на суму 6740,32 гривень на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, та щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,4%. [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, про що свідчить його особистий підпис на зазначеній Заяві. На виконання умов кредитного договору № 1011284815 від 21.02.2023р. АТ «ПУМБ» надав кошти відповідачу у повному розмірі, що підтверджується даними виписки про рух коштів по договору за період з 21.02.2023 року по 09.09.2024 року. Згідно представленого АТ «ПУМБ» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти і користувався ними, у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1011284815 від 21.02.2023 року станом на 10.01.2024 становить 8263,62 грн., з яких 6740,32 грн. заборгованість за кредитом, 0,98 грн. заборгованість по процентам, 1522,32 грн. заборгованість за комісією. Позивачем надано суду докази надсилання досудової вимоги позичальнику, який прострочив внесення платежів за договором про дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та інших обов`язкових платежів. Вказані обставини підтверджуються: заявами про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; паспортами споживчого кредиту з особистим підписом споживача; виписками по особовому рахунку та розрахунками заборгованості за кредитними договорами № 200978262501 від 11.02.2018 р. та № 1011284815 від 21.02.2023 р. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором. Пунктом 6.2 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що кожна зі сторін зобов`язана у повному обсязі відшкодовувати іншій стороні збитки, завдані порушенням умов Договору. Правомірність укладених між сторонами кредитних договорів, як правочинів сторонами не оспорена, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання. Відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань, створивши заборгованість за договорами № 200978262501\~від 11.02.2018\~р.\~та №\~1011284815\~від 21.02.2023\~р. за тілом кредиту і процентами. Тому, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення комісії за обслуговування кредиту № 1011284815 від 21.02.2023 р. суд зазначає таке. Згідно зі\~статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Згідно із частиною третьою\~статті 13 ЦК України\~не допускаються\~дії особи,\~що вчиняються\~з наміром\~завдати шкоди\~іншій особі,\~а також\~зловживання правом в інших формах. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком\~банку,\~виконання такого\~обов`язку\~не може\~обумовлюватися будь-якою\~зустрічною оплатою\~з боку\~позичальника.\~Оскільки надання\~кредиту -\~це обов`язок\~банку за\~кредитним договором,\~то така\~дія як\~надання фінансового\~інструменту чи\~моніторинг заборгованості\~по кредиту\~не є\~самостійною послугою,\~що замовляється\~та підлягає\~оплаті позичальником\~на користь\~банку.\~Надання фінансового\~інструменту є\~фактично наданням\~кредиту позичальнику,\~така операція,\~як і\~моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Зважаючи на зазначене вище, суд сприймає умови кредитного договору №1011284815 від 21.02.2023 р., укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] в частині стягнення комісійних платежів у розмірі 1,4\~%, як такі що є несправедливі по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища усупереч приписам чинного законодавства, а тому не підлягають до включення до загальної суми заборгованості за згаданим кредитним договором. Відтак, слід відмовити у задоволенні позову у цій частині. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає частковому стягненню сума заборгованості за кредитним договором №1011284815 від 21.02.2023 р. у сумі 6741,3 грн., виходячи з наступного розрахунку: 6740,32 грн. (заборгованість за кредитом), 0,98 грн. (заборгованість за процентами) Отже, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що поданий АТ «ПУМБ» до [PERSON] позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість у загальному розмірі 31541,3 грн., а саме: - за кредитним договором № 200978262501 від 11.02.2018 р. у сумі 40476,87 грн., з яких: 24778,27 грн. заборгованість за кредитом; 15698,60 грн. заборгованість за процентами; - за кредитним договором №1011284815 від 21.02.2023 р. у сумі 6741,30 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2011,70 грн. (2422,40х40476,87:48740,49).

Outcome: approved