Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

1. 25 червня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , розташована поверхом вище, належить відповідачеві. 12.11.2022 та 04.02.2024 з вини останнього сталося залиття квартири позивачки. Розмір заподіяної позивачці шкоди становить 63\~539,40 грн. Відповідач відмовився відшкодовувати заподіяну шкоду, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом (з урахування збільшення позовних вимог) про стягнення компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 63\~539,40 грн, компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 10\~000,00 грн, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1, 2, 76, 77). 2. 9 вересня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що на підтвердження факту залиття квартири позивачка не надала належні та допустимі докази, отже підстав для задоволення заявленого позову не існує (а.с.а.с. 71, 72, 74). 3. 18 грудня 2024 року відповідач подав до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у якому додатково зазначив, що квитанції про придбання позивачкою ліків не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між фактом залиття та необхідністю придбання таких ліків (а.с.а.с. 97 99). 4. Позивачка, її представниця у судовому засіданні підтримали заявлений позов у повному обсязі, пояснивши, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , розташована поверхом вище, належить відповідачеві. 12.11.2022 та 04.02.2024 з вини останнього сталося залиття квартири позивачки. Розмір заподіяної позивачці шкоди становить 63\~539,40 грн. Відповідач відмовився відшкодовувати заподіяну шкоду. 5. Представники відповідача у суді заперечували проти позову, пояснивши, що на підтвердження факту залиття квартири позивачка не надала належні та допустимі докази, отже підстав для задоволення заявленого позову не існує. Крім того, квитанції про придбання позивачкою ліків не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між фактом залиття та необхідністю придбання таких ліків. 6. Представник третьої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. 7. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 8. Судом було встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 3 10). 9. Власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, є відповідач, який в ній постійно мешкає й зареєстрований (а.с. 55). 10. 12 листопада 2022 року квартиру позивачки було залито через мережі водопостачання квартири відповідача. У результаті аварії було пошкоджено: підлогу в кухні площею 4,0 м2, стелю в кухні (2 метри погонних). Про викладене свідчить акт про залиття від 16.12.2022, складений третьою особою (а.с. 11). 11. 4 лютого 2024 року квартиру позивачки було повторно залито через мережі водопостачання квартири відповідача. У результаті аварії було пошкоджено: підлогу в кухні площею 8,6 м2, стелю в кухні. Про викладене свідчить акт про залиття від 29.02.2024, складений третьою особою (а.с. 12). 12. Згідно із звітом від 24.05.2024 про оцінку вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень та меблів житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття, складеним ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки», імовірна ринкова вартість матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщень та меблів квартири позивачки становить 59\~728,00 грн. За проведене дослідження позивачкою було сплачено 3\~500,00 грн (а.с.а.с. 13 26, 32 37). 13. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. 14. Згідно зі статтею 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 15. За правилами, встановленими частинами 1 3 статті 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 16. Частиною 1 статті 1166 ЦК визначено, що матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла. 17. За\~приписами абзацу\~першого статті\~1192\~ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 18. Ураховуючи положення приведених норм, надані позивачкою докази в їх сукупності, суд вбачає наявність безпосереднього причинного зв`язку між залиттям та його наслідками, і вважає, що матеріальні вимоги позивачки підлягають задоволенню у межах, визначених звітом від 24.05.2024. При цьому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача компенсацію витрат позивачки з проведення дослідження в сумі 3\~500,00 грн. 19. Решта май нових вимог у частині відшкодування витрат на придбання ліків задоволенню не підлягає, оскільки позивачка не підтвердила пов`язаність таких витрат із залиттям її квартири. 20. Оцінюючи акт про залиття від 29.02.2024, суд насамперед виходить з того, що, незважаючи на час та обставини його складання, викладені в ньому факти підтверджуються сукупністю інших доказів, зібраних у справі, а саме: - актом про залиття від 16.12.2022, згідно з яким попереднє залиття також сталося з квартири відповідача і також у зв`язку з неналежним станом його системи водопостачання; - фототаблицею, додатною до звіту від 24.05.2024; - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили час та обставини залиття, про які йдеться у позовній заяві. 21. Розв`язуючи позов у частині відшкодування позивачці моральної шкоди, суд виходить з такого. 22. Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 23. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 24. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. 25. Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду, при наявності її вини. 26. Ураховуючи положення приведених норм, надані позивачкою докази в їх сукупності, суд вбачає наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача з неналежного утримання мережі водопостачання та її наслідками у вигляді душевних страждань, яких позивачка зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. 27. Стала практика Європейського суду з прав людини, рішення якого є невід`ємною частиною національного законодавства (джерелом права), свідчить про те, що інститут відшкодування немайнової шкоди зазнає трансформації, у якій йому стала властива певна презумпція. 28. Саме по собі визнання факту порушення права не є і не може слугувати достатньою сатисфакцією, оскільки в результаті такого порушення особа зазнає певної моральної шкоди («Ромашов проти України» від 27.07.2004). 29. Відтак, зважаючи на встановлення судом протиправності бездіяльності відповідача, суд, з огляду на викладене вище, доходить висновку про безумовну доведеність факту заподіяння позивачці моральної шкоди. 30. Беручи до уваги положення приведених норм та співвідношуючи їх із встановленими фактами, ураховуючи ступінь, тривалість та глибину моральних страждань, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково у сумі 5\~000,00 грн. 31. У\~порядку статті\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~з відповідача\~на користь\~позивачки також необхідно стягнути компенсацію її витрат зі сплати судового збору в сумі 1\~211,20 грн, а також частини витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4\~000,00 грн (а.с.а.с. 44 49). 32. Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування решти задекларованих витрат у сумі 16\~000,00 грн. 33.

Outcome: partial