Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся до суду в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року у загальному розмірі 22\~709,83 грн. та судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. В обґрунтування позову вказує, що \~26 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z40.28347.006143344 за умовами якого банк надає кредит на поточні потреби у розмірі 12\~000 грн., а позичальник зобов`язується його повернути разом із процентними платежами та комісіями згідно умов договору. Процентна ставка 0,01 % річних від залишкової суми кредиту (п.1.3. Договору). Зазначає, що банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 гривень строком до 26.12.2020 року. Вказує, що позичальник належним чином не виконував свої зобов`язання за вказаним договором, тому станом на 19.12.2023 року(дати відступлення прав вимоги) за ним виникла заборгованість у загальному розмірі 22\~709,83 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 6\~370,20 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 2,33 грн., заборгованості за обслуговування кредиту 16\~337,30 грн.. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», перейшло прав вимоги в тому числі за кредитним договором №Z40.28347.006143344 від 26 грудня 2019 року, де боржником є відповідач. В подальшому 22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023 відповідно до якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», перейшло прав вимоги за кредитним договором №Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року, де боржником є відповідач. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у добровільному порядку не виконує позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказав про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином,\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному сайті\~суду.\~Причина неявки\~суду невідома.Надіслані судом\~ухвала про\~відкриття провадження\~у справі, примірник\~позову з\~додатками та повістка, за\~місцем\~проживання відповідача\~ повернулася\~до суду\~з відміткою\~працівника пошти у рекомендованому повідомленні №06\~102 3827 4039 «адресат відсутній\~за вказаною\~адресою», що відповідно\~до п. 4 ч.8 ст.\~128\~ЦПК України\~ свідчить\~про вручення\~поштового відправлення.\~Відзиву та\~ будь-яких\~заяв чи\~клопотань станом\~на день\~розгляду справи\~до суду\~не надходило, а тому суд розглянув справу без його участі будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, тому суд розглянув справи без його участі. Згідно ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 грудня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z40.28347.006143344, який підписаний відповідачем, за умовами якого банк надає позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 10 000 грн. на відкритий в ПАТ «Ідея Банк» рахунок № [NUMBER] , та позчальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок отриманого кредиту в розмірі 2 000 грн. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Строк Кредиту становить 12 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 0,01 %.(п.\~1.2,\~1.3,\~1.7 Договору). На підтвердження отримання відповідачем коштів позивачем надано ордери-розпорядження №1,2 ПАТ «ІДЕЯ БАНК» на суми 10\~000 грн. та 2\~000 грн. та виписку по рахунку позичальника [PERSON] , за період з 26.12.2019 року до 19.12.2023 року з якої вбачається про надходження на рахуноку позичальника суми кредиту у розмірі 12 000 грн. Згідно з довідкою-розрахунком складеною АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року, станом на 19.12.2023 року заборгованість [PERSON] , складає 22\~709,83 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 6\~370,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 2,33 грн., заборгованість за обслуговування кредиту 22 709 грн.. 19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» право вимоги у розмірі заборгованості боржників перед банком, визначеному в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року слідує, що ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 в сумі 22\~709,83 грн. 22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №19/12-2023, за умовами якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило позивачу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що визначено в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу №19/12-2023 від 22 грудня 2023 року слідує, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №№ Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 в сумі 22\~709,83 грн.. Згідно ст. ст.\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1\~ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Ідея Банк», як первісний кредитор, свої зобов`язання за кредитним договором № Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який визначений договором перерахуваши кошти на відкритий рахунок у ПАТ «Ідея банк». Тобто отримання кредитних коштів у вказаному вище розмірі підтверджено належними та допустимими доказами. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Разом з тим, суд не погоджується повністю з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача, яка виникла за кредитним договором № Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року. Позивач окрім основної суми боргу (тіла кредиту) у розмірі 6\~370,20 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 2,33 грн, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за комісією, що станом на 19.12.2023 року становить 16\~337,83 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунковокасове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Так у договорі кредиту та страхування, який підписаний відповідачем від 26.12.2019 року у п. 1.5 зазначено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичнних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5. Додатку №1 як «Інші послуги банку». Втім у договорі кредиту та страхування від 26.12.2019 року та паспорті споживчого кредиту, що є додатком №1 до договору не зазначено переліку банківських послуг (додаткових та супутніх), які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Враховучюи те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то \~позивачу фактично встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а тому в цій частині не підлягають задоволенню. При цьому досліжуючи питання щодо нарахування відповідачу платежів по договору та правильність розрахунку заборгованості в частині розміру відсотків здійснених відповідачем погашень, суд враховує, що відповідачем не надано суду власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів чи відмінного від вказаного у позові розміру. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача. З урахуванням вказаного вище суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, тому з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід стягнути заборгованість за договором № Z40.28347.006143344 від 26.12.2019 року у розмірі 6 372,53 грн., яка складається з: заборгованості за\~основним боргом\~в розмірі\~6\~370,20\~грн.,\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками- 2,33 грн. Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в тому числі щодо правничої допомоги, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді у розмірі 7\~000 грн. Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачм надано: договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року №02-24, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правничий курс»; додаткову угода №11 від 01.07.2024 року до вказаного вище договору у якій вказано розмір фіксованої винагороди у сумі 7000 грн. та акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.12.2024 року в тому числі в частині стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на суму 7\~000 грн., що включає проведення консультацій, вивчення документів та підготовка проєкту позовної заяви до суду. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи, що позов задоволено на 28,08%, а також враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини даної справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторін у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 1500 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на 28,08%, тобто в сумі 849,68 грн. Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст.\~512,526,\~527, 610, 634, 1049,1054 ЦК України\~ та

Outcome: approved