Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У березні 2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»(далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 09 листопада 2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») в електронній формі був укладений кредитний договір № 102518807, відповідно до умов якого [PERSON] , у безготівковій формі, шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти надано кредит у розмірі 5 000 гривень, а остання зобов`язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102518807 від 09 листопада 2021 року у розмірі 22\~700 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованість за відсотками 18 750 грн, заборгованість за комісією 950 грн. Відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків ні на рахунки ТОВ «Мілоан», ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ». З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, серед іншого, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 22 квітня 2025 року постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 квітня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 09 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102518807 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором R87529 (09.11.2021 o 16:33), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.1 Договору) (арк. спр. 5-9). Сума кредиту (загальний розмір) становить 5 000,00 гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 09 листопада 2021 року (строк кредитування). Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 09 грудня 2021 року (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Загальні витрати за кредитом складають 4 700 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 9 700 грн (пункт 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту: 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом: 3 750,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування за користування кредитом: 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пунтк 1.6 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору або проценти за базовою ставкою, визначеною п. 1.6 Договору (п.2.2.1 Договору). Пролонгація строку кредитування вказаного в п. 1.3 Договору здійснюється на пільгових або стандартних (базових умовах). Для продовження строк кредитування на пільгових умов позичальник має вчинити дії передбачені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів, які розміщенні на веб-сайті Товаритсва (tengo.ua), зокрема, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3, 2.3.1, 2.3.1.1 Договору). Пролонгація на стандартних (базових) умовах. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користуванні кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору (п. 2.3.1.2 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк. спр. 10). Графіком платежів за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 9 на звороті). ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 5 000 гривень [PERSON] на рахунок № [NUMBER] , про що свідчить платіжне доручення від 09 листопада 2021 року (арк. спр.11). 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому передачі реєстру боржників (арк.спр.13-14, 15). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 102518807 на загальну суму 24 700 гривень (арк. спр. 16). Згідно з\~наданим позивачем\~розрахунком,\~ заборгованість\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №102518807\~ від\~09\~листопада 2021\~року станом\~на \~16\~липня 2024\~року становить\~ 24\~700\~грн,\~ з\~яких:\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу \~5\~000\~грн,\~заборгованість за\~відсотками -\~ 18\~750\~грн,\~заборгованість за\~комісією \~950\~грн(арк. спр.17). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~статтею 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом\~докази,\~зокрема витяги\~з \~ЄДРЮОФОГФ,\~статути,\~свідоцтва про\~реєстрацію фінансових\~установ,\~підтверджують,\~що \~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» та\~ТОВ «Мілоан»\~ \~за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними\~у матеріалах\~справи доказами\~ підтверджується\~та сторонами\~не оспорюється\~факт \~переходу права\~грошової вимоги відпервісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит № 102518807 від 09 листопада 2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102518807 від 09 листопада 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» 09 листопада 2021 року надало відповідачу кошти в сумі 5 000 гривень строком на 30 днів, з можливістю пролонгації строку договору, а остання зобов`язалась повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір якої визначений договором. 09 листопада 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростувала. Пунктом 2.3.1.2 сторонами договору погоджений порядок пролонгації договору, зокрема на стандартних (базових) умовах, збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Судом встановлено, що після закінчення 30-денного строку кредитування (09 грудня 2021 року), відповідач не повернула кредитні кошти та продовжила користуватись ними, а тому відбулася пролонгація строку користування кредитом, яка визначена пунктом 2.3.1.2 Договору, а нарахування відсотків за період пролонгації відбулося за стандартною ставкою наведеною у п. 1.6 Договору, що передбачено у п. 2.3.1.2 Договору. Отже,\~вимога позивача\~ щодо\~стягнення заборгованості\~ у\~розмірі \~24\~700\~грн за\~ договором про споживчий кредит № 102518807 від 09 листопада 2021 року є цілком обґрунтованою. Відсотки за користування кредитом нараховані на умовах та в межах строку дії договору із врахуванням пролонгації за період з 09 листопада 2021 року до 09 грудня 2021 року за відсотковою ставкою 2,50% (30 днів х 125 грн= 3 750 грн) та за період з 10 грудня 2021 року до 07 лютого 2022 року за відсотковою ставкою 5% (60 днів х 250 грн = 15\~000 грн). Таким чином у підписаному відповідачем договорі про надання споживчого кредиту № 102518807 від 09 листопада 2021 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, розмір комісії за надання кредиту, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої\~зобов`язання за\~договором не\~виконала,\~оскільки не\~повернула кредитору\~ кошти,\~проценти за\~користування ними,\~комісію,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~договором про\~споживчий кредит№ 102518807 від 09 листопада 2021 року, яка становить 24 700 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн, заборгованість за відсотками - 18 750 грн, заборгованість за комісією 950 грн. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надала. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, понесені позивачем витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3 028 грн, підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Підстав для вирішення питання про стягнення витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, у розмірі 1\~514 грн, про які вказує позивач у позовній заяві, суд не знаходить, оскільки такі заходи в межах даної цивільної справи не вчинялись.

Outcome: approved