Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

адвокат Штефан Дмитро Юрійович від імені позивача [PERSON] та в її інтересах звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Ради та просить суд визнати за позивачем право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0556 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, право власності на яку належало за життя [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акту про право приватної власності на землю, серії ДП від 06 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №7028. В обґрунтування позову представник зазначив, що позивач, [PERSON] , є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами належить їй на підставі: 1) - свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2008 року, реєстровий №1245, виданого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори Каліушко Д.І., на ім`я дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] ; - свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2008 року, реєстровий №1240, виданого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори Каліушко Д.І., на ім`я дружини спадкодавця [PERSON] - [PERSON] ; - договору про розподіл спадкового майна від 16 липня 2008 року, реєстровий №1252, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; згідно змісту яких [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів зареєстровано КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг №19908813 від 15.05.2008. 2) - договору дарування частини домоволодіння з земельною ділянкою від 15 квітня 2004 року, реєстровий №930, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно змісту якого [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також частку земельної ділянки, загальною площею 0,0556 га, із цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за тією ж адресою, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами. Право власності на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг №3529799 від 07.05.2004. Таким чином, на підставі вищевикладеного, вбачається, що позивачу, [PERSON] , належить цілий житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також частка земельної ділянки за тією ж адресою. Інша частка земельної ділянки належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП від 06 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №7028. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] розпорядився належною йому часткою житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , уклавши із [PERSON] договір довічного утримання (догляду) від 30 червня 2004 року, реєстровий № 1-3726, посвідчений державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. При цьому, частка земельної ділянки за тією ж адресою до предмету вказаного договору не була включена, залишившись фактично у власності відчужувача [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У подальшому вищевказана належна [PERSON] частка житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами була успадкована позивачем, його дочкою [PERSON] . У 2024 році позивач вирішила оформити кадастровий номер на земельну ділянку, на якій розташований будинок, який належить їй на праві приватної власності. Проте інженер-землевпорядник після проведення землевпорядних робіт та перевірки наданих власницею документів повідомив, що право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0556 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі державного акту про право приватної власності на землю, серії ДП від 06 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №7028, досі належить [PERSON] . На даний момент внесення змін до договору довічного утримання (догляду) від 30 червня 2004 року, реєстровий № 1-3726, посвідчений державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., є неможливим, враховуючи, що сторони договору, [PERSON] та [PERSON] , померли. Відповідно до приписів ст. 120 Земельного кодексу України, право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0556 га, мало перейти до кінцевого власника житлового будинку, [PERSON] . Таким чином, оскільки позивач є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, на підставі договору дарування, свідоцтва про право на спадщину та договору про розподіл спадкового майна, то згідно вищевикладених правовстановлюючих документів, набула право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне їй домоволодіння. У зв`язку з неможливістю належним чином оформити свої права на нерухоме майно, а саме, оформити право власності на земельну ділянку, позивач змушена звернутись до суду із цією позовною заявою. Ухвалою суду від 30 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача адвокат Штефан Д.Ю. 07 березня 2025 року звернувся до суду з уточненим позовом, в якому замінив неналежного відповідача - виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 10 березня 2025 року замінено неналежного відповідача - виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, на належного відповідача - [PERSON] . Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Штефан Д.Ю. звернувся до суду з заявою, згідно якої просить провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Позивач [PERSON] набула у власність на підставі: 1) - свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2008 року, реєстровий №1245, виданого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори Каліушко Д.І., на ім`я дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] (а.с. 15); - свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2008 року, реєстровий №1240, виданого державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори Каліушко Д.І., на ім`я дружини спадкодавця [PERSON] - [PERSON] (а.с. 14); - договору про розподіл спадкового майна від 16 липня 2008 року, реєстровий №1252, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; згідно змісту яких [PERSON] успадкувала після смерті батька, [PERSON] , частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів зареєстровано КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг №19908813 від 15.05.2008 (а.с. 17); 2) - договору дарування частини домоволодіння з земельною ділянкою від 15 квітня 2004 року, реєстровий №930, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , згідно змісту якого [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також частку земельної ділянки, загальною площею 0,0556 га, із цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за тією ж адресою, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами (а.с.18). Право власності на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг №3529799 від 07.05.2004 (а.с. 19). Інша частка земельної ділянки належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП від 06 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №7028 (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 12). За життя [PERSON] розпорядився належною йому часткою житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , уклавши із [PERSON] договір довічного утримання (догляду) від 30 червня 2004 року, реєстровий № 1-3726, посвідчений державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. При цьому, частка земельної ділянки за тією ж адресою до предмету вказаного договору не була включена, залишившись фактично у власності відчужувача [PERSON] (а.с. 20, 21). Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. була заведена спадкова справи №136/2005. 23 лютого 2005 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] , [INFO] , який на день подання заяви був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 36). Відповідно до заяви від 23.02.2005, спадкова маса за заповітом складається з: домоволодіння з господарчими побудовами, яке розташоване в [ADDRESS] (а.с. 37). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Згідно п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю. Частиною 3 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Що узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №364/515/19. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0556 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.

Outcome: approved