Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

29 січня 2025 року позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить 1/2 частка у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , набуте спадкодавицею на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2010 року у справах № № 2-4834/09, 2-274/10, яке набрало законної сили 09 березня 2010 року. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадкодавиця [PERSON] зареєструвала за собою право власності на частку у вищезгаданому житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами на підставі такого рішення суду в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, ведення якого до 01 січня 2013 року здійснювало Комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Рішення про державну реєстрацію та внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно прийнято 12 квітня 2011 року. В подальшому спадкодавиця набула права на виділення із частки у спільній частковій власності у вищезгаданому житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами окремого об`єкта нерухомого майна (поділ) квартири на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2017 року у справі № 161/9518/16-ц (провадження № 2/161/880/17) На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказує, що спадкоємцем першої черги також є син померлої [PERSON] [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини. На частину спадкового майна він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області від 08 травня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаного житлового будинку у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться в процесі поділу, так як право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано власником [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі викладеного, просить визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на частку у розмірі у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , набуте спадкодавицею на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2010 року у справах № № 2-4834/09, 2-274/10, яке набрало законної сили 09 березня 2010 року. Ухвалою від 31 січня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Місюка Р.П. 29 квітня 2025 року надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, 18 лютого 2025 року від [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника Луцької міської ради,при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2023 року Департаментом «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради (а.с.19). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить 1/2 частка у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син, позивач у справі [PERSON] . Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.1977року (а.с.20). В частині 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернувшись у визначений законом строк з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Рачковою Т.О.заведено спадкову справу. Також відповідно до заяви [PERSON] від 08.11.2023 року, останній відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині за законом, що залишилася після смерті його матері [PERSON] . Дана обставина підтверджується дослідженою в ході розгляду справи копією спадкової справи. Інші спадкоємці, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні. Таким чином позивач прийняв спадщину після смерті матері у встановлений законом строк. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Рачкової Т.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частка у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться в процесі поділу, так як право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано власником [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в нього відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Суд установив, що відповідно до заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2010 року у справі № № 2-4834/09, 2-274/10 ухвалено визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.23-24). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2024 року спадкодавиця [PERSON] зареєструвала право власності на 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2010 року (а.с.25). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19\~травня 2017\~рокуу справі № 161/9518/16-ц ; провадження № 2/161/880/17 постановлено визнати мирову угоду, укладену\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~за якою: Цілий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , поділено на дві квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] з окремими виходами кожна. [PERSON] виділяється у приватну власність квартира [ADDRESS] у складі приміщень: кімната 1-3, кухня 1-4, коридор 1-5, кладова 1-6, сарай (б), хлів (Б-1), ганок (а2) згідно технічного паспорту, виданого 20.09.2011 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». [PERSON] , [PERSON] виділяється у власність квартира [ADDRESS] у складі приміщень: кімната 1-1, кімната 1-2, кухня 1-7, коридор 1-8, ганок (а4), хлів-літня кухня (В-1), сарай (З-1), бесідка (Е-1) згідно технічного паспорту, виданого 20.09.2011 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». З моменту набуття мировою угодою законної сили право спільної часткової власності на будинок між [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] , з іншого боку\~припиняється. Квартира [ADDRESS] у складі приміщень, що виділяються за даною угодою позивачам згідно п. 3 даної угоди, належатиме їм на праві спільної часткової власності у співвідношенні: [PERSON] \~2/3 частки, [PERSON] \~1/3 частки, без визначення конкретних приміщень, що припадають на частку кожної з позивачів. Разом з тим, [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] . З огляду на наведене, судом встановлено, що 1/2 частка у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться в процесі поділу, так як право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано власником [PERSON] , то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved