Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 117\~355.95 грн., яка складається із: 1) за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 30\~225.83 грн., з яких 20732.89 грн. - заборгованість за кредитом; 5.22 грн. - заборгованість процентами; 9487.72 грн. - заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором №1001989172001 від 06.10.2021 в розмірі 68\~717.75 грн., з яких: 42491.73 грн. - заборгованість за кредитом; 10.52 грн. - заборгованість процентами; 26215.5 грн. - заборгованість за комісією; 3) за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 18\~412.37 грн., з яких: 11498.89 грн. - заборгованість за кредитом; 2.8 грн. - заборгованість процентами; 6910.68 грн. - заборгованість за комісією. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1) 24.06.2021 кредитний договір № 1001906404301, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 24100 грн.; 2) 06.10.2021 кредитний договір № 1001989172001, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 45000 грн.; 3) 16.12.2021 кредитний договір № 1002047712001, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 12000 грн. Відповідач тривалий час не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 виникла вищезазначена заборгованість. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак, у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Також в позові представник позивача наводить обгрунтування щодо дотримання Позивачем строків позовної давності для звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 25.02.2025 позов залишено без руху. Ухвалою суду від 06.03.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано позивачем відповідачу на підставі аб. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Щодо кредитного договору №1001906404301 від 24.06.2021. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2021 [PERSON] підписано Заяву №1001906404301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», з метою отримання споживчого кредиту. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку). Зі змісту заяви №1001906404301 від 24.06.2021 вбачається, що відповідач просить надати їй споживчий кредит в розмірі 24\~100 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів 0.01% річних та 2.99 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Спосіб надання кредиту переказ на рахунок в АТ «Пумб», отримувач [PERSON] . Також 24.06.2021 [PERSON] підписала графік платежів згідно наданого кредиту та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови надання споживчого кредиту: кредит 24 100 грн., строк 36 місяців, розмір процентів за користування кредитом 0.01% річних, розмір комісії 2.99% від суми кредиту щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір №1001906404301 від 24.06.2021. Відповідно до копії платіжної інструкції №TR.50208872.60512.8810 від 24.06.2021, на рахунок в АТ «Пумб» перераховано кошти в розмірі 24100 грн., отримувач [PERSON] , призначення платежу надання кредитних коштів за договором №1001906404301 від 24.06.2021 за позикою [PERSON] . Надання кредиту також відображено у виписці з особистого рахунку [PERSON] , долученої до позовної заяви. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 станом на 01.12.2024 складає 30\~225.83 грн., з яких 20732.89 грн. - заборгованість за кредитом; 5.22 грн. - заборгованість процентами; 9487.72 грн. - заборгованість за комісією Щодо кредитного договору №1002047712001 від 16.12.2021. 16.12.2021 [PERSON] підписано Заяву №1002047712001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», з метою отримання споживчого кредиту. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку). Зі змісту заяви №1002047712001 від 16.12.2021 вбачається, що відповідач просить надати їй споживчий кредит в розмірі 12000 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів 0.010% річних та 3.99 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Спосіб надання кредиту переказ на рахунок в АТ «Пумб», отримувач [PERSON] . Також 16.12.2021 [PERSON] підписала графік платежів згідно наданого кредиту та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови надання споживчого кредиту: кредит 12000 грн., строк 24 місяці, розмір процентів за користування кредитом 0.010% річних, розмір комісії 3.99% від суми кредиту щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір №1002047712001 від 16.12.2021. Відповідно до копії платіжної інструкції №TR.54583716.87651.8810 від 16.12.2021, на рахунок в АТ «Пумб» перераховано кошти в розмірі 12 000 грн., отримувач [PERSON] , призначення платежу надання кредитних коштів за договором №1002047712001 від 16.12.2021 за позикою [PERSON] . Надання кредиту також відображено у виписці з особистого рахунку [PERSON] , долученої до позовної заяви. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 станом на 01.12.2024 складає 18\~412.37 грн., з яких: 11498.89 грн. - заборгованість за кредитом; 2.8 грн. - заборгованість процентами; 6910.68 грн. - заборгованість за комісією. Щодо кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021. На підтвердження укладання між сторонами кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021 та наявності заборгованості представником позивача до позову додано лише копію платіжної інструкції №TR.52701292.1567482.8810 від 06.10.2021, згідно з якою на рахунок в АТ «Пумб» перераховано кошти в розмірі 45 000 грн., отримувач [PERSON] , призначення платежу надання кредитних коштів за договором №1001989172001 від 06.10.2021 за позикою [PERSON] , а також додано розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором. Однак, копії самої заяви [PERSON] №1001989172001 від 06.10.2021 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ» (копії кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021), до позову не додано. Згідно з позовом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1001989172001 від 06.10.2021 станом на 01.12.2024 складає 68\~717.75 грн., з яких: 42491.73 грн. - заборгованість за кредитом; 10.52 грн. - заборгованість процентами; 26215.5 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та заяв на отримання кредитних коштів №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021, при зверненні до АТ «ПУМБ» з метою отримання кредитних коштів [PERSON] було заповнено відповідні заяви, які містять персональні дані серія та номер паспорту, реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо, та істотні умови надання кредиту. Таким чином, позивачем наданими суду матеріалами справи доведено факт укладання між сторонами кредитних договорів №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021. Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови кредитних договорів №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021, на виконання яких [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірах 24\~100 грн. та 12\~000 грн., відповідно, які своєчасно повернуто не було, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку. Згідно з матеріалами справи, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 становить в розмірі 30\~225.83 грн., з яких 20732.89 грн. - заборгованість за кредитом; 5.22 грн. - заборгованість процентами; 9487.72 грн. - заборгованість за комісією. Згідно з матеріалами справи, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 становить в розмірі 18\~412.37 грн., з яких: 11498.89 грн. - заборгованість за кредитом; 2.8 грн. - заборгованість процентами; 6910.68 грн. - заборгованість за комісією. Вказані розрахунки позивача відповідачем\~не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань до суду відповідачем не було надано. Надання кредитних коштів підтверджується платіжними інструкціями про перерахування кредитних коштів та випискою з рахунку відповідача. Між тим, щодо суми, що підлягає стягненню, суд виходить з такого. Наявні у справі докази вказують на те, що всупереч умовам кредитних договорів №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021, відповідач не виконала свого зобов`язання та не повністю повернула позичені кошти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Розмір заборгованості з тіла кредиту за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 20\~732.89 грн., та за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 11\~498.89 грн. підтверджується розрахунками заборгованості, які сумніву у суду не викликають та не спростовані відповідачем, а також випискою з особового рахунку відповідача. Щодо заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 5.22 грн., та за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 2.8 грн., суд вважає також такі позовні вимоги обгрунтованими та доведеними матеріалами справи, враховуючи, що необхідність сплати процентів та їх розмір прямо передбачено кредитними договорами, істотні умови яких були погоджені сторонами. Щодо стягнення комісії за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 9487.72 грн., та за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 6910.68 грн., суд зазначає наступне. Пунктом 5 кредитного договору №1001906404301 від 24.06.2021 передбачено щомісячну сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.99% від суми кредиту. Також пунктом 5 кредитного договору №1002047712001 від 16.12.2021 передбачено щомісячну сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3.99% від суми кредиту. Між тим, 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1\~Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі№ 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.» Крім того, у справі №204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується також з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту. Між тим, кредитні договори №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021, інші матеріали справи, не містять переліку послуг, які пов`язані з обслуговуванням кредитів, та за які необхідно сплачувати щомісячну комісію. На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з комісії за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 9487.72 грн., та за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 6910.68 грн. Що стосується заборгованості за кредитним договором №1001989172001 від 06.10.2021 в розмірі 68\~717.75 грн., з яких: 42491.73 грн. - заборгованість за кредитом; 10.52 грн. - заборгованість процентами; 26215.5 грн. - заборгованість за комісією, суд зазначає наступне. Як встановлено судовим розглядом, позивач не надав до позовної заяви копії самої заяви [PERSON] №1001989172001 від 06.10.2021 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ»/ копії кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021, а тому суд не може встановити факт підписання відповідачем цього кредитного договору та узгодження його істотних умов, беручи до уваги, що кредитний договір, відповідно до положень ЦК України, укладається у письмовій формі. Таким чином, всупереч визначеного у ст. ст. 12, 81 ЦПК України процесуального обов`язку, позивач не надав до суду належних і допустимих доказів укладання між сторонами кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021, а наведені з цього приводу доводи позову належними і допустимими доказами також не підтверджені. За відсутності в матеріалах справи самого кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021, підписаного сторонами, суд не може взяти до уваги копію квитанції про перерахування коштів на підтвердження факту укладання такого договору. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду. У своїй позовній заяві до суду АТ «ПУМБ» просив розглянути справу у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження. Подавши до суду таке клопотання, позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. Відтак, враховуючи відсутність в матеріалах справи копії кредитного договору №1001989172001 від 06.10.2021, підписаного відповідачем [PERSON] , підстави для стягнення заборгованості за ним відсутні. Таким чином, позов АТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню, а саме в загальному розмірі 32\~239.80 грн., яка складається із: 1) за кредитним договором №1001906404301 від 24.06.2021 в розмірі 20\~738.11 грн., з яких 20732.89 грн. - заборгованість за кредитом; 5.22 грн. - заборгованість процентами; 2) за кредитним договором №1002047712001 від 16.12.2021 в розмірі 11\~501.69 грн., з яких: 11498.89 грн. - заборгованість за кредитом; 2.8 грн. - заборгованість процентами. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення комісії за кредитними договорами №1001906404301 від 24.06.2021 та №1002047712001 від 16.12.2021, а також всієї заборгованості за кредитним договором №1001989172001 від 06.10.2021 позов задоволенню не підлягає з підстав, зазначених в мотивувальній частині рішення суду. Щодо посилання представника позивача в позовній заяві на дотримання строку позовної давності, суд їх не бере до уваги при ухваленні рішення, оскільки відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, оскільки відповідачем відповідна заява не заявлялась, тому суд не досліджує ці обставини. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позов задоволено на суму 32\~239.80 грн., тобто на 27.47%, а позивачем сплачено 7267.20 грн. судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1996.30 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial