Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

28.04.2025 року представник заявника [PERSON] ,\~адвокат Писко С.І., звернулася до суду зі зазначеною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким заборонити останньому: перебувати у місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] із\~ [PERSON] ,\~наближатися на\~відтань менше\~200\~до місця\~проживання постраждалої\~особи [PERSON] \~та контактувати\~та вести\~телефонні переговори\~із постраждалою\~особою [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що заявник [PERSON] тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку її співмешканця [PERSON] ,\~а саме\~щодо неї\~застосовується психологічне\~насильство,\~погрози фізичного\~знищення,\~залякування,\~приниження і\~образи нецензурними\~словами. [PERSON] постійно вчиняє сварки, чим завдається шкода психічному та фізичному здоров`ю заявниці. В судове засідання з`явилися заявник [PERSON] , її представник адвокат Писко С.І. та [PERSON] . Заявник та\~її представник\~підтримали заву про видачу обмежувального припису з підстав, викладених у заяві. [PERSON] заперечив проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Пояснив, що не має куди йти, хіба що до матері на Вінниччину. Він із заявницею мають спільного сина, який потребує сторонньої допомоги і без нього заявниця не справиться. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Так, 26.03.2025 року постановою Старосамбірського районного суду Львівської області у справі №455/617/25 [PERSON] було визнано винним та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно цієї постанови суду [PERSON] 18.03.2025 року близько 21 год 00 хв, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання у [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки [PERSON] , під час якого виражався нецензурною лайкою, ображав та погрожував фізичною розправою. Своїми діями порушив пп. 14 п.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, з 21.03.2025 року до 25.03.2025 року [PERSON] неодноразово порушував терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №610949 від 20.03.2025 року. Продовжуючи свої протиправні дії [PERSON] 12.04.2025 р., повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно своєї співмешканки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи 12.04.2025 року поліцейським було винесено терміновий заборонний припис серії АА №610915 стосовно кривдника [PERSON] , терміном на 10 діб. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до частини першої ст.24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Відповідно до\~ст.26\~Закону України\~"Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству"\~право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають: 1)\~постраждала особа\~або її\~представник; 2)\~у разі\~вчинення домашнього\~насильства стосовно\~дитини -\~батьки або\~інші законні\~представники дитини,\~родичі дитини\~(баба,\~дід,\~повнолітні брат,\~сестра),\~мачуха або\~вітчим дитини,\~а також\~орган опіки\~та піклування; 3)\~у разі\~вчинення домашнього\~насильства стосовно\~недієздатної особи\~-\~опікун,\~орган опіки\~та піклування. Обмежувальним\~приписом визначаються\~один чи\~декілька таких\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов`язків: 1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2)\~усунення перешкод\~у користуванні\~майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; 3)\~обмеження спілкування\~з постраждалою\~дитиною; 4)\~заборона наближатися\~на визначену\~відстань до\~місця проживання\~(перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; 5)\~заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; 6)\~заборона вести\~листування,\~телефонні переговори\~з постраждалою\~особою або\~контактувати з\~нею через\~інші засоби\~зв`язку особисто\~і через\~третіх осіб. Рішення\~про видачу\~обмежувального припису\~або про\~відмову у\~видачі обмежувального\~припису приймається\~на підставі\~оцінки ризиків. Обмежувальний\~припис видається\~на строк\~від одного\~до шести\~місяців. Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Так, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1, 2 ст.173-2 КУпАП щодо своєї співмешканки [PERSON] та за невиконання термінових заборонних приписів стосовно кривдника, що підтверджується матеріалами справи. Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявниця [PERSON] піддавалась домашньому насильству психологічного характеру зі сторони заінтересованої особи [PERSON] , а тому наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявниці у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявниці. Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої [PERSON] , суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на чотири місяці, а саме: перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , наближатись на відстань менше ніж 200 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також заборонити контактувати та вести телефонні переговори із [PERSON] . При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як чотири місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я особи. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial