Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» 15.11.2024 звернувся до Київського районного суду м. Полтави, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 479066-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 11.12.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Також з метою укладення договору ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7180, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено. Відповідачем договір № 479066-КС-002 про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 75 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Позивач вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Однак відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, тому станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість в розмірі 316 032 грн. 02 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 75 000 грн; суми прострочених платежів по процентах 229 782 грн. 02 коп., суми прострочених платежів за комісією 11\~250 грн. Вказані обставини і слугували підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом. 18.11.2024 ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави справу передано за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області. 16.12.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які усунуто 19.12.2024. 20.12.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області цивільну справу прийнято до свого провадження, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 26.12.2024 відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву в якій він просить стягнути з ТОВ «Бізнес Позика» моральну шкоду за порушення прав споживача в розмірі 30\~000 грн. В обгрунтування зустрічного позову вказує, що кредитодавець не міг не знати про припис максимального розміру процентної ставки на рівні 1% , а також про постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022, тому свідомо вніс в Договір умови, що порушують закон, а отже намагався скористатись необізнаністю його як споживача, з цими законами та висновками Верховного Суду. Вважає, що дії позивача мають ознаку омани. Також зазначає, що порушення ТОВ «Бізнес позикою» призводить до значних моральних страждань, тому розмір моральної шкоди в заявленій сумі на його думку, є розумним та справедливим. Також 26.12.2024\~відповідачем [PERSON] \~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~який сформовано\~в системі\~«Електронний суд»\~у якому,\~окрім іншого\~вказав,\~що він\~визнає частково\~заявлені до\~нього позовні\~вимоги в\~загальній сумі\~136\~599\~грн.\~14\~коп.. \~ \~ \~ \~Вказує, що він був мобілізований 06.05.2024 і вже з 10.05.2024 зарахований до списків військової частини [NUMBER] . Таким чином, має пільги, встановлені мені ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", а тому сума відсотків підлягає перерахунку. Посилається на "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, які було доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року. Також вказує, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. За наведених обставин будь-які умови договорів, які мають ознаки штрафу, пені чи іншої санкції по відношенню до позичальника, є недійсними на період дії воєнного часу, а отже не можуть бути застосовані і взяті до уваги. Виходячи з наведеного, вважає, що ставка по позиції у розмірі 0,56254923% в день, яка зафіксована в п.2.4. Договору, є єдиною обґрунтованою і законною ставкою за користування позиченими коштами, і тільки ця ставка має бути застосована. Вважає, що сума відсотків за користування позико становить з 11.12.2023 по 05.05.2024 - 146 днів. 75\~000 грн. х 146 днів х 0,56254923% в день = 61599,14 гривень Щодо нарахування комісії, [PERSON] посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N° 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), де вказано про те, що Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Фактично, позикодавець хоче стягнути двічі плату за одну і ту саму послуги з видачі позики - і у вигляді комісії і у вигляді відсотків, що прямо протирічить висновкам Верховного Суду. 27.12.2024 представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» за первісним позовом подано до суду відповідь на відзив у якій вказано, що відповідач вчасно не повідомив позикодавця про проходження військової служби, в протилежному випадку йому б не нараховувались відсотки за останні 21 днів строку дії кредитного договору, тобто з часу його мобілізації. При цьому,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~заборгованості за\~тілом кредиту,\~процентам які\~були нараховані\~від дати\~укладення Кредитного\~договору до дати мобілізації його до лав ЗСУ та комісія за надання кредиту. Щодо розміру\~процентної ставки\~за Кредитним\~договором представник\~ТОВ «Бізнес\~Позики» зазначає,\~що відповідно\~до ч.\~5\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний\~розмір денної\~процентної ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%.\~Вищезазначену статтю\~було доповнено\~частиною п`ятою\~згідно з\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~N°\~3498-\~IX\~від 22.11.2023.\~Вищезазначений Закон\~(яким\~статтю 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» було\~доповнено частиною\~п`ятою)\~набрав чинності\~24.12.2023. Кредитний\~договір між\~позивачем та\~відповідачем був\~укладений 11.12.2023. Жодних\~Додаткових угод\~до кредитного\~договору не\~укладалося,\~тому ця норма не підлягає застосуванню у даній справі. Представник позивача звертає увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Саме порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому шо процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. ТОВ «Бізнес\~Позика» не\~нараховувала та\~не просить\~суд стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача жодну\~пеню чи\~штрафи.\~ТОВ «Бізнес\~Позика» просить стягнути з\~відповідача лише\~заборгованість по\~тілу,\~процентам та\~комісії за\~надання кредиту,\~які були\~нараховані відповідно\~до умов\~кредитного договору\~та норм\~Цивільного кодексу України. 07.01.2025 відповідачем за первісним позовом [PERSON] подано до суду заперечення, які сформовані в системі «Електронний суд» у якому зазначено, що він підтримує викладену ним позицію щодо часткового визнання позову в зазначених ним сумах, в решті позову просить відмовити. Зустрічний позов підтримує в повному обсязі, вважає, що даною відповіддю на відзив позивач самостійно підтвердив його позицію в зустрічному позові щодо систематичного порушення його прав, як споживача. 08.01.2025 представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» подано до суду додаткові пояснення, які аналогічні зі змістом із відповіддю на відзив, яка подана останнім 27.12.2024. 27.01.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області об`єднано в одне провадження зустрічний позов відповідача [PERSON] та здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду в порядку загального позовного провадження. 28.01.2025 представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» подано інші додаткові пояснення, у яких вказано про те, що пояснення щодо незастосування у даній справі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо денної процентної ставки у розмірі 1% вже були надані стороною позивача у попередніх додаткових поясненнях по справі. Також 28.01.2025 представником відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Бізнес Позика» подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву в якій він вказав, що зустрічні позовні вимоги є необгрунтованими, а отже задоволенню не підлягають. Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами не підтверджується. Також вказує, що відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2.5 %: (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1.5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно),з 21.09.2024 включно та надалі - 1%. Відповідно до п . 2.7. Кредитного договору строк дії договору до 27.05.2024. Відповідно до\~вищевикладеного,\~навіть якби\~кредитний договір\~був укладений\~після набрання\~чинності вищезазначених\~змін до\~Закону України\~"Про споживче кредитування»\~(щодо\~встановлення максимального\~розміру денної\~процентної ставки\~в 1%\~та встановлення\~пільгових періодів\~щодо розміру\~максимального розміру\~денної процентної\~ставки),\~і вищезазначені\~норми підлягали\~застосуванню у\~цій справі,\~все одно\~розмір денної\~процентної ставки\~за Кредитним\~договором (як\~за умови\~застосування зниженої\~процентної ставки\~в день,\~так і\~за умови\~застосування стандартної\~процентної ставки\~в день)\~не перевищував\~би розмір\~максимальної денної\~процентної ставки\~відповідно до\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~який був\~дозволений протягом пільгових періодів (як першого протягом 120 днів, так і наступного протягом наступних 120 днів). Позивачу було відомо про його обов`язок по сплаті процентів та комісії за надання кредиту за кредитним договором, оскільки такий обов`язок був чітко визначений у кредитному договорів та графіку платежів за кредитним договором. У зв`язку з вищевикладеним, зустрічна позовна заява, у якій сторона позивача за зустрічним позовом просить суд стягнути з ТОВ «Бізнес Позика» на його користь моральну шкоду начебто за порушення прав споживачів у розмірі 30\~000 грн, є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того представником ТОВ «Бізнес Позика» 11.02.2025 та 26.03.2025 подано до суду додаткові пояснення, які за змістом аналогічні попереднім. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Бізнес Позика» до суду не з`явився, однак в матеріалах справи, зокрема у письмових додаткових поясненнях, наданих до суду 26.03.2025 вказав про розгляд справи у його відсутність, первісний позов підтримує повністю та просить задовольнити, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просить відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує проти первісного позову та просить задовольнити поданий ним зустрічний позов про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. ТОВ «Бізнес Позика» 11.12.2023 направлено відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 479066-КС-002 про надання кредиту (а.с. 109-113). 11.12.2023 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 479066-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с. 114-118). ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7180 на номер телефону, який було зазначено позивачем у анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено. 11.12.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 479066-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». На підставі вказаного договору про надання кредиту, відповідачеві [PERSON] надано кредит в сумі 75\~000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, на строк 24 тижні з датою повернення 27.05.2024. Термін дії договору до 27.05.2024. (а.с. 104-108). Сторонами узгоджено сплату комісії за надання кредиту в сумі 11 250 грн. п. 2.5 договору. Мета отримання кредиту для придбання товарів, задоволення потреб 2.12 Договору. Сторони узгодили, нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному у цьому договорі п. 3.2. Відповідно до п. 2.4 цього договору, стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 2,00000000, занижена процентна ставка становить в день 0,56254923. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці , що наведена в розділі 8 договору 3.1. Як вбачається з розділу 8 кредитного договору, позичальником [PERSON] вказано номер електронного платіжного засобу [NUMBER] (а.с.113 т.1). Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.101-103). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.120). Як вбачається з довідок наданих ТОВ «ФК «Елаєнс» з яким ТОВ «Бізнес позика» укладено договір про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, на платіжну карту [PERSON] [NUMBER] , перераховано грошові кошти відповідно до кредитного договору № 479066-КС-002 від 11.12.2023, в загальній сумі 75\~000 грн., трьома трансакціями по 25\~000 грн. (а.с. 121-122). Також зарахування кредитних коштів на банківську картку [PERSON] 11.12.2023 підтверджується випискою з картки АТ КБ «Приватбанк» (а.с.35-36 т.2). До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, що вбачається з відповідного розрахунку заборгованості (а.с. 97-99). Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 316 032 грн 02 коп., що складається з суми заборгованості по тілу кредиту 75\~000 грн.; заборгованості за відсотками 229 782 грн. 02 коп. та заборгованості по комісії в сумі 11 250 грн. (а.с. 97-99). Статтею 11 Цивільного кодексу України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ч. 1 ст. 626 ЦК України. У силу частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень\~статті 11 Закону «Про електронну комерцію»\~слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). У силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону № 675-VIII\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~ статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій\~статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Бізнес Позика» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Відповідач підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), направленим ТОВ «Бізнес Позика» на його телефонний номер. Отже, ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів і комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Згідно з частинами 1, 2, 4\~статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Відповідно до\~статті 12 цього Закону\~перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації. Договір № 479066-КС-002 про надання кредиту від 11.12.2023 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7180. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, а тому в силу\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності правочину. З урахуванням викладеного, укладення договору, наявність електронного підпису підтверджує волю сторін, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Укладення договору про надання кредиту підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com. Отже, позивачем доведено укладення договору № 479066-КС-002 від 11.12.2023 про надання кредиту та його підписання сторонами. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] має заборгованість по тілу кредита в розмірі 75\~000 грн. Жодного платежу на погашення тіла кредита [PERSON] не здійснено. На підтвердження зворотного останнім доказів не надано. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення розміру заборгованості по тілу кредита в розмірі 75\~000 грн є обгрунтованими. Щодо тверджень відповідача стосовно нікчемності умов договору про необхідність сплати комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 вказала, що 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини 1\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті\~1\~та частини 2 статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначений висновок відповідно до частини 4\~статті 263 ЦПК України\~суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 11 250 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону. Тому відсутні підстави для визнання умови договору про сплату комісії за надання кредиту нікчемною. Натомість у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, на який посилається [PERSON] , зроблено висновок щодо нікчемності умови договору про споживчий кредит про встановлення щомісячної плати за обслуговування кредиту, а не за видачу кредиту, а тому вказаний висновок щодо застосування норм права, який викладений Верховним Судом у даній постанові, судом не враховується. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по тілу кредита, комісії за надання кредиту є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо застосування до спірних правовідносин положень\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІX\~(далі - Закон № 3498-ІX), суд вказує на таке. Відповідно до положень ст. 3 Закону України « Про споживче кредитування» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною п`ятою\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Положення частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~дія пункту 5 розділу I\~цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір між первісним кредитором та відповідачем укладений 11.12.2023 строком на 24 тижні. Розмір процентної ставки у розмірі 2%, що визначено згідно умов договору була встановлена ще до вступу (набрання законної сили) Закону № 3498-ІХ та жодним чином не порушує п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Тобто твердження [PERSON] про не врахування кредитором положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» є безпідставним, оскільки вищевказані зміни до ст.8 почали діяти вже після укладення кредитного договору, тому вказана норма Закону не підлягає застосуванню. Що стосується доводів відповідача [PERSON] стосовно неправомірності нарахування відсотків за користування кредитом, так як він є військовослужбовцем, суд зазначає наступне. [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 09.05.2024, тобто являється військовослужбовцем, що підтверджено довідкою начальника [INFO] (а.с.34 т.2). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-УП (підпунктом 3 пункту 4 Закону) внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме статтю 14 доповнено пунктом 15 наступного змісту: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються» З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буду здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період. Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду Таким чином, з оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, який не було скасовано на час подачі позову. [PERSON] , як військовослужбовець, який перебуває на військовій службі, в силу положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, не має сплачувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, проценти за користування кредитом з моменту призову 09.05.2024 і до закінчення особливого періоду. Таким чином нараховані відсотки з 09.05.2024 в розмірі 28 499 грн 97 коп. задоволенню не підлягають, оскільки такі нараховані кредитором в період проходження [PERSON] військової служби. Разом з тим нараховані відсотки за користування кредитом до 09.05.2024 в розмірі 201\~282,05 грн є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь кредитора. Аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з врахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку первісний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 75\~000 грн., комісії за надання кредиту в сумі 11\~250 грн., а також відсотків нарахованих по 08.05.2024 включно в сумі 201\~282 грн 05 коп., що становить загальну суму 287\~532 грн 05 коп., яка і підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Що стосується зустрічного позову [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 30\~000 грн., суд зазначає наступне. На обгрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що кредитор у кредитному договорі не врахував положення ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки та завищив розмір процентної ставки, яка на його думку не може перевищувати 1%, а також не врахував постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022, тому свідомо вніс в Договір умови, що порушують закон. Також зазначив, що порушення ТОВ «Бізнес позикою» призводить до значних моральних страждань, тому розмір моральної шкоди в заявленій сумі на його думку, становить 30\~000 грн. Частиною 1\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК країни). Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20). У зв`язку з висновком суду за первісним позовом про правомірність нарахування та стягнення з [PERSON] комісії за надання кредиту та відсутності порушень кредитором вимог Закону України «Про споживче кредитування» тому відсутні підстави для стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 141 ЦК України, судові витрати за зустрічним позовом слід віднести на рахунок держави. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Первісні позовні вимоги підлягають задоволенню на 90,98%, тому з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 450 грн.10 коп.

Outcome: partial