Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останнього суму заборгованості: - за кредитним договором № 014/380805/82/1323353 від 7 грудня 2021 року\~ в розмірі 10576,78 грн., з яких: 7274,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3302,44 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею; - за кредитним договором № 010/13743/82/868500 від 30 червня 2020 року в розмірі 7333,68 грн., з яких: 7333,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - заборгованість за пенею, всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 17910,46 грн., з тих підстав, що відповідач добровільно не виконав зобов`язання за кредитними договорами. Відповідач у наданий судом строк та станом на 29.04.2025 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 7 грудня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк»\~ та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір №014/380805/82/1323353, , згідно з умовами якого Товариство надає Клієнту кредит в розмірі 9198 грн.,02\~ коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.6-12). 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк»\~ та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 114/2-72, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк»\~\~ передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк»\~ права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 21-23). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 114/2-72, від 24 липня 2024 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 10576,78 грн., з яких: 7274,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3302,44 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 24). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №014/380805/82/1323353 від 7 грудня 2021\~ року в сумі 10576,78 грн., з яких: 7274,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3302,44 грн. - сума заборгованості за відсотками що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15). 30 червня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк»\~\~ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/13743/82/868500 (а.с.16-19 ). Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю\~ кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором . 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк»\~ та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 114/2-72, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк»\~\~ передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк»\~ права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 21-23). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2\~ до Договору факторингу № 114/2-72, від 24 липня 2024 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7333,68 грн., з яких: 7333,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (а.с. 25). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 010/13743/82/868500 від 30 червня 2020 року сумі 7333,68 грн., з яких: 7333,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.20). Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договорів від 7 грудня 2021 року\~ та від 30 червня 2020 року, таким чином між позивачем та первісними кредиторами виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаними договорами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорював договори позики, не надав суду доказів, що кредитні договори укладені проти його справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між первісними кредиторами та ним, було укладено договори позики, та, що за вказаними кредитними договорами в нього мається заборгованість в загальній сумі 17910,46 грн. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договорів не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договорів та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами, щодо яких не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що останній не погасив взятий ним кредити, не сплатив відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, навність заборгованості у відповідача перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальній сумі 17910,46 грн., яка відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 17910,46 грн., з яких: - за кредитним договором № 014/380805/82/1323353 від 7 грудня 2021 року\~ в розмірі 10576,78 грн., з яких: 7274,34 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3302,44 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 010/13743/82/868500 від 30 червня 2020 року в розмірі 7333,68 грн., з яких: 7333,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.5). Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved