Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» звернулось\~до суду\~із позовом\~до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.11.2021 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «ОТП БАНК» укладено Кредитний договір № 2037940301. Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: Розмір, Валюта та Цільове використання Кредиту (мета отримання споживчого Кредиту) 16489,01 грн. на споживчі цілі. 21.10.2022 р. згідно умов Договору факторингу № 21/10/22, Акціонерним товариством «ОТП БАНК» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 2037940301 від 04.11.2021 р. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за кредитним договором не погашає. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором, станом на 21.10.2022 р., у відповідача виникла заборгованість, що становить суму у розмірі 15290.48 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 15289,15 грн.; заборгованість по відсоткам 12\~055,00 грн.; заборгованість по комісії 0 грн.; пеня за порушення зобов`язання 0 грн. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 2037940301 від 04.11.2021 р. у розмірі 15290,48 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача подавав до суду заяви, в яких просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. У судове засідання представник третьої особи АТ "ОТП БАНК" не з`явився, не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними Кредитного договору № 2037940301 від 04.11.2021 року, Паспорта споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, анкети-заяви на отримання кредиту/опитувальний лист, паспорта № [NUMBER] , платіжного доручення, анкети-заяви на на отримання кредиту від 01.11.2021 р., підтверджується, що 01.11.2021 між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2037940301, за умовами якого [PERSON] , отримав 16489,01 грн., на строк 14 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних. Також, Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника. 21.10.2022 р. між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 21/10/22, у відповідності до умов якого АТ "ОТП БАНК" передало ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між АТ "ОТП БАНК" та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п. 1.1 Договору). Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 р. ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15\~290,48 грн. Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у виписці з ЄДРПОУ, статуту товариства в новій редакції . 25.09.2023 р. позивач направив відповідачу досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 2037940301 від 04.11.2021р. за листом з вих. № 2523121511-АВ. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2037940301 від 04.11.2021р., Витягу з Додатку до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 р., наданих позивачем, по кредитному договору, укладеному між АТ "ОТП БАНК" та відповідачем, станом на 21.10.2022 р., мається заборгованість 15290.48 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 15289,15 грн.; заборгованість по відсоткам 12 055,00 грн.; заборгованість по комісії 0 грн.; пеня за порушення зобов`язання 0 грн. Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням: 01.11.2021 р. між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] кредитного договору № 2037940301, та подальшим укладанням 21.10.2022 р. між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" договору факторингу № 21/10/22, у результаті чого ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2037940301від 01.11.2021 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2037940301 від 04.11.2021 р. у розмірі 15290,48 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Суд вказує, що між ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024. Згідно акту про підтвердження факту надання (правової) допомоги адвокатом від 16 вересня 2024 року адвокат Білецький Богдан Михайлович надав, а ТОВ «Діджи Фінанс» отримало правову допомогу, що полягало в правовому аналізі обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 2 250 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 000 грн, формування додатків до позовної заяви (письмові докази) - 750 грн. Загальна вартість наданих послуг адвоката Білецького Б.М. складає 6 000 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved