Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про визнання права власності.\~На обґрунтування\~позову зазначила,\~що 05.09.1992\~вони з\~відповідачем зареєстрували\~шлюб,\~який рішенням\~Барського районного\~суду Вінницької\~області від\~21.03.2014\~було розірвано.\~У сторін\~від шлюбу\~є сини:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Вказала,\~що у\~період перебування\~у шлюбі\~вони побудували\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Будинок був введений у експлуатацію розпорядженням Барської районної державної адміністрації Вінницької області від № 383 від 28.08.2006, яким затверджено у повному обсязі акти державної приймальної комісії про прийняття у експлуатацію цього об`єкту, та Чемериською сільською радою на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право власності від 27.09.2006. Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами складається з житлового будинку літ. А, що складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 62,7 кв.м, прибудови літ. "а", ганку літ. "а1", літньої кухні літ. "Б", підвалу літ. "Б1", 1/2 колодязя літ."І". У серпні 2024 року позивач дізналася, що відповідач подав заяву про зняття її з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Тому, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку за вказаною вище адресою. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача вказав, що позов не визнає. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Сторони у справі [PERSON] та\~ [PERSON] одружилися 05.09.1992. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21.03.2014 шлюб між ними було розірвано. Рішення набрало законної сили 01.04.2014, що підтверджується даними копії вказаного рішення суду. Таким чином, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1992 по 01.04.2014. Згідно з даними копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.11.1992 та № [NUMBER] від 12.05.1998, які видані Чемериською сільською радою Барського району Вінницької області, сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Під час\~перебування у\~шлюбі позивачка\~з відповідачем\~побудували будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Будинок був введений у експлуатацію розпорядженням Барської районної державної адміністрації Вінницької області від № 383 від 28.08.2006, яким затверджено у повному обсязі акти державної приймальної комісії про прийняття у експлуатацію цього об`єкту, що підтверджується даними копій: акта державної приймальної комісії про прийняття у експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 15.08.2006; розпорядження № 383 від 28.08.2006. 27.09.2006 право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Чемериською сільською радою на підставі рішення виконкому Чемериської сільської ради № 55 від 31.08.2006. Відповідно до даних копії довідки КП «Барське бюро технічної інвентаризації № 106 від 24.09.2024, станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (бувша [ADDRESS] , зареєстровано 27.09.2006 за реєстровим № 48 в реєстровій книзі №\~1 на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Чемериською сільською радою 27.09.2006 на підставі рішення виконкому Чемериської сільської ради № 55 від 31.08.2006. Згідно з\~даними звіту\~про оцінку\~майна житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~і спорудами,\~загальною площею\~82,6\~кв.м,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] від 27.09.2024, вартість житлового будинку складає 748800 грн. 06.08.2024\~позивачку [PERSON] \~було знято\~з реєстрації\~місця проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] за заявою відповідача [PERSON] як власника будинку, що підтверджується копією листа Чемериського старостинського округу Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області № 16.18-21/103 від 08.08.2024. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюють такі норми права. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України. майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено,\~що за\~час перебування\~у шлюбі\~подружжям побудовано\~будинок за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Вирішуючи даний спір щодо суті, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~70\~СК України,\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №\~11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст.\~372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ураховуючи наведене вище, суд бере до уваги, що житловий будинок [ADDRESS] набутий у власність відповідачем [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачкою [PERSON] , відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, то вжиті ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 03.10.2024 заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 3600,80 грн гривень судових витрат.

Outcome: approved