Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, у якій просив встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] терміном три місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Мотивував позовні вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,0829 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Ремонтник» Солонківської сільської ради Пустомитівського (Львівського) району Львівської області. 09.03.2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Шургот Н.С. відкрито спадкову справу № 1/2023 у відповідності до заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Враховуючи те, що вказана земельна ділянка не охоплена заповітом, 01 вересня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Шургот Н.С. із заявою про прийняття спадщини за законом, однак 05 вересня 2023 року йому відмовлено, вказавши на пропуск строку для прийняття спадщини. Зазначив, що заява про прийняття спадщини ним не подана у строк через введення на території України режиму воєнного стану, а також передбаченим на момент смерті [INFO] [PERSON] зупиненням перебігу строків для подання заяви про прийняття спадщини, що регламентувалось пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03 вересня 2024 року відповідачем [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Протокольною ухвалою від 25 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 15 січня 2025 року відповідачем [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. 07 лютого 2025 року позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у їх відсутності. Судове засідання 20 лютого 2025 року о 11 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 23 квітня 2025 року о 11 год. 40 хв. В судове засідання 23 квітня 2025 року не з`явилися всі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак 22 квітня 2025 року позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у їх відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Шургот Н.С. № 31/01-16 від 05 вересня 2023 року, [PERSON] повідомлено, що після смерті [INFO] [PERSON] , ним пропущено 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутись в суд із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Із вказаної вище відповіді також встановлено, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Шургот Н.С відкрито спадкову справу № 1/2023 після смерті [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої спадкоємцем за заповітом. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 липня 1961 року вбачається, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00041124651 від 25 серпня 2023 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 червня 1955 року, встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 1974 року відділом записів громадянського стану м. Львова Палацом Одруження, встановлено, що 19 квітня 1974 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є племінником померлої [INFO] [PERSON] . Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 056565, виданого 05 червня 1998 року Солонківською сільською Радою народних депутатів, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Солонківської сільської Ради народних депутатів від 26 вересня 1997 року надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0829 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Ремонтник» Солонківської сільської ради Пустомитівського (Львівського) району Львівської області. Як зазначено позивачем [PERSON] , він не звертався у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на території України введено воєнний стан, а також передбаченим на момент смерті [INFO] [PERSON] зупиненням перебігу строків для подання заяви про прийняття спадщини, що регламентувалось пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції, що діяла на момент смерті [INFO] [PERSON] , встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яка в частині підпункту 2 пункту 3 змін набрала чинності 09 червня 2023 року, виключено пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Таким чином, станом на момент смерті [INFO] [PERSON] , було визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. З огляду на вказане, перебіг строку для прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [INFO] [PERSON] зупинився на чотири місяці, внаслідок чого такий розпочав свій відлік 22 березня 2023 року та завершився 22 вересня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) зазначив, що за змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вказані обставини підтверджують те, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинився на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити та встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. В силу вимог ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, а також те, що відповідач визнала позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, що становить 605 грн. 60 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 605 грн. 60 коп., що становить 50 % судового збору.

Outcome: approved