Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом, в якому просив витребувати належне йому майно автомобіль BMW модель 520 чорного кольору тип легковий седан 2004 року випуску номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зобов`язавши його повернути. В обґрунтування вимог вказав, що автомобіль належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , виданого МРЕВ ДАЇ м.Херсон 20.10.2012 р. В 2014 році його батько [PERSON] за усною домовленістю з відповідачем [PERSON] позичив у останнього 5000 доларів США та залишив за його згодою, як гарантію повернення коштів автомобіль, передавши технічний паспорт та ключі від нього. В 2015 році батько зателефонував [PERSON] з приводу повернення автомобіля, але той сказав, що зросли відсотки. В подальшому він звернувся до МРЕВ та з`ясував, що його транспортний засіб знятий з обліку 18.07.2015 р. та перереєстрований за новим власником [PERSON] , внаслідок чого він звернувся до поліції та 14.12.2015 р. порушено кримінальне провадження. В процесі кримінального провадження було з`ясовано, що громадянин [PERSON] за підробленою довіреністю на розпорядження його авто продав належний йому автомобіль [PERSON] . Крім того, повторно звернувшись до МРЕВ він з`ясував, що [PERSON] продала його транспортний засіб [PERSON] . Оскільки належний йому автомобіль вибув з його володіння не з його волі просив витребувати належне йому майно. Посилався, що усі докази знаходяться в матеріалах кримінального провадження, просив витребувати у [PERSON] документи щодо переходу права власності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2019 року цивільну справу передано до Тернопольського\~міськрайонного суду Тернопольської області для розгляду за підсудністю. Постановою Херсонського апеляційного суду від 11.09.2019 року вищевказану ухвалу суду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав не відповідності вимогам ст. 175 ЦПК України та надано строк на усунення недоліків. 29.10.2020 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору, виправлену позовну заяву та клопотання про витребування доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2020 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2021 року витребувано докази, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В підготовчому засідання 25.02.2021 р. при закритті підготовчого засідання та призначенні справи до розгляду за суттю були витребувані з Херсонського районного управління поліції належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження від 14.12.2015 року №12015230040007257, у [PERSON] документи щодо переходу права власності на предмет спору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.05.2021 р. встановлено Херсонському районному управлінню поліції строк 2 тижня з дня отримання цієї ухвали для виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року у справі № 766/12539/19. 23.09.2021 р. постановлено ухвалу якою покладено забезпечення виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року у справі № 766/12539/19 на начальника Херсонського районного управління поліції Говоруна Олександра Володимировича; встановлено строк Херсонському районному управлінню поліції 2 тижня з дня отримання цієї ухвали для виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року у справі № 766/12539/19. 18.10.2021 р. до суду надійшла відповідь про неможливість направлення завірених копій матеріалів кримінального провадження, оскільки останні направлені до Херсонської окружної прокуратури за вих. 36/1179 від 07.05.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.12.2021 р. залучено до участі в справі за заявою позивача співвідповідача [PERSON] . 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. В судовому засіданні 21.05.2024 р. відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він не має жодного відношення до предмету спору, грошей не надавав, машину в залог не забирав, тому просив відмовити у задоволенні позову у відношенні нього. Станом на 21.05.2024 р. ухвала суду про витребування доказів виконана не була, тому ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2021 року направлено для організації та виконання копію ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2021 р., якою витребувані належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження від 14.12.2015 року №12015230040007257 для виконання начальнику Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області. Встановлений строк для виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року у справі № 766/12539/19 2 тижня з моменту її отримання. 03.06.2024 р. отримана відповідь начальника СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області з якої вбачається, що при проведенні позачергової інвентаризації кримінальних проваджень кримінального провадження від 14.12.2015 року №12015230040007257 виявлено не було. Вживаються заходи щодо відновлення та встановлення їх місцезнаходження. З урахуванням того, що вказані матеріали були витребувані за заявою позивача, оскільки він вважає їх доказами у цій справі та вказані матеріали судом не отримані, позивачем не висловлено думку щодо можливості завершення розгляду справи без цих доказів, судом 24.10.2024 р. постановлено ухвалу, якою запропоновано позивачеві [PERSON] висловити свою позицію щодо можливості чи неможливості завершення розгляду справи за відсутності витребуваних за його клопотанням належним чином засвідчених матеріалів кримінального провадження від 14.12.2015 року №12015230040007257. 22.11.2024 р. від позивача надійшло клопотання про витребування висновку з експертної установи. Ухвалою суду від 28.11.2024 р. витребувано з Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України належним чином засвідчену копію висновку експерта № 304-ГПТ від 24.10.2018 р. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 12015230040007257 від 15.12.2015 р. 04.02.2025р. надійшла відповідь з Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до якої архівні справи з копіями висновків, які станом на 24.02.2022 перебували в приміщенні Херсонського НДЕКЦ МВС за період з 2013-2018 років відсутні. Ухвалою суду від 25.03.2025 р. повторно запропоновано позивачеві [PERSON] висловити свою позицію щодо можливості чи неможливості завершення розгляду справи за відсутності витребуваних за його клопотаннями належним чином засвідчених матеріалів кримінального провадження від 14.12.2015 року №12015230040007257 та експертного висновку № 304-ГПТ від 24.10.2018 р. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 12015230040007257 від 15.12.2015 р. Жодних заяв з приводу вказаної пропозиції суду, висловленої у вищевказаній ухвалі, на адресу суду не надходило, копія ухвали отримана позивачем 26.03.2025 р. в електронному кабінеті. В судове засідання позивач не прибув, був запрошений на ВКЗ, але не перебував в системі онлайн, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи у його відсутність від 24.06.2024 р., тому суд дійшов висновку про можливість завершення розгляду справи у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] вважав можливим закінчити розгляд справи у відсутність позивача, доповнень не мав. Інші учасники справи в судове засідання повторно не прибули про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловик проти України, № 15123/03, § 45, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), 06 грудня 2007 року). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED проти України, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Вирішуючи спори про витребування майна з чужого незаконного володіння судам слід встановити чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння, оскільки саме наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача, якому воно було передано за відплатним договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого МРЕВ ДАЇ міста Херсона 20.10.2012 р. належить автомобіль марки BMW модель 520 чорного кольору тип легковий седан 2004 року випуску номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] (том 1 арк. справи 63). З витягу з кримінального провадження № 12015230040007257 вбачається, що [PERSON] звернувся до Херсонського ВП з заявою, що у 2014 році його знайомий [PERSON] , підробивши документи, переоформив по генеральній довіреності належний йому автомобіль BMW державний номер [NUMBER] , заява внесена до ЄРДР 15.12.2015 р. (том 1 арк. справи 64). Відповідно до фотокопії довіреності від 17.07.2015 р, посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Копейчиковим І.В. (том 1 арк. справи 65-66), [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися належним йому автомобілем BMW модель 520 чорного кольору тип легковий седан 2004 року випуску номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , в тому числі знімати та ставити на облік, продати страхувати тощо. З фотокопії висновку експерта № 304-ГПТ від 24.10.2018 р. по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 12015230040007257 від 15.12.2015 р. вбачається, що довіреність від 17.07.2015 р., зареєстрована в реєстрі за № 320 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим І.В. підпис від імені [PERSON] в графі «ПІДПИС» виконаний не [PERSON] , а іншою особою. З відомостей аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАЇ» МВС України вбачається, що транспортний засіб автомобіль BMW модель 520 чорного кольору тип легковий седан 2004 року випуску номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] знятий з обліку 18.07.2015 та 18.09.2015 р. зареєстрований за [PERSON] 18.09.2015 р. з ДНЗ [NUMBER] , видане свідоцтво [NUMBER] . В подальшому 27.04.2019 р. транспортний засіб перереєстровано на [PERSON] , змінено номерний знак на [NUMBER] та видано свідоцтво [NUMBER] (том 1 арк. справи 78). За договором купівлі-продажу 6141/2019/1571690 транспортного засобу від 18.07.2019 р. [PERSON] передав у власність [PERSON] транспортний засіб марки BMW модель 520 чорного кольору 2004 року випуску номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] (том 1 арк. справи 85). На підставі яких документів переоформлювалося право власності за [PERSON] та [PERSON] матеріали справи не містять, позивачем клопотань про витребування таких доказів з сервісного центру ГСЦ МВС не заявлялося. З обґрунтування позову вбачається, що фактично [PERSON] передав належний йому транспортний засіб з документами та ключами добровільно своєму батьку [PERSON] для передачі його відповідачу [PERSON] . При цьому доказів наявності будь-якої угоди з [PERSON] та факту передачі йому транспортного засобу з досліджених доказів не встановлено. Так само в судовому засіданні не встановлено належними та допустимими доказами підставу набуття права власності на спірний автомобіль [PERSON] та [PERSON] . Суд приймає до уваги, що позивач згідно з висновком експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження не підписував довіреність, якою надавав право продажу [PERSON] належного йому транспортного засобу, в той же час суду не надано доказів, що продаж транспортного засобу [PERSON] здійснено на підставі довіреності від 17.07.2015 р., яку позивач не видавав. Таким чином, оскільки суду не надано належних, достатніх та допустимих доказів, що спірний автомобіль вибув з володіння [PERSON] без його волі, відсутні підстави для витребування майна шляхом віндикації, на підставі статті 388 ЦК України. Власник, який неналежно поставився до вибору особи, якій він передав річ, у даній справі автомобіль, у володіння та користування, позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але йому надається можливість вимагати відшкодування збитків від особи, яка не повернула річ. Тобто, [PERSON] має право звернутися з відповідним позовом до особи, якій він добровільно передав транспортний засіб. У випадку коли річ вибуває з володіння власника за його бажанням, власник сам несе ризик вибору контрагента, якому він вирішив довірити своє майно. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування спірного транспортного засобу у добросовісного набувач, яким на час розгляду справи є [PERSON] . Щодо відшкодування моральної шкоди з відповідачів. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Позивачем не доведено, що саме відповідачами вчинені протиправні дії, які заподіяли йому моральну шкоду, що між їх діями та заподіяною шкодою є причинний зв`язок, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. З огляду на викладене вище, суд дішов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача, відповідачами не заявлено про наявність судових витрат. Заходи забезпечення\~позову,\~застосовані ухвалою\~Херсонського міського\~суду Херсонської\~області від\~11\~липня 2019\~р.\~у вигляді\~арешту на транспортний засіб марки BMW, модель 520, чорного кольору, типу легковий седан, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) скасувати. На підстави ч. 10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2019 р. зберігають свою дію до набрання цим рішенням законної сили. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складене 28 квітня 2025 року.

Outcome: dismissed