Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

В обґрунтування поданої заяви [PERSON] і [PERSON] вказали, що [INFO] помер їх дідусь [PERSON] , який заповів їм в рівних частках квартиру [ADDRESS] , якою він володів на праві особистої власності. Також [INFO] померла їх бабуся [PERSON] , яка також залишила заповіт, за яким належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] . У встановлений законом 6-місячний строк вони, [PERSON] і [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] прийняли, що підтверджується заведеними приватним нотаріусом ХРНО Омельницькою Н.В. спадковими справами № 39/2024 та № 40/2024 відповідно. Також вони висловили приватному нотаріусу своє бажання, аби у свідоцтвах про право власності на спадщину були вказані їх родинні стосунки з померлими [PERSON] і [PERSON] . Але для підтвердження наявних родинних стосунків з померлими спадкодавцями їм, [PERSON] і [PERSON] , необхідно підтвердити факт реєстрації [PERSON] і [PERSON] шлюбу 26 січня 1961 року, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян ім`я їх бабусі вказано з помилкою заміть [PERSON] вказано ім`я [PERSON] . Також заявники вказали, що в період перебування [PERSON] і [PERSON] у шлюбі у них народились дві доньки [PERSON] , їх мати, і [PERSON] , яка є заінтересованою особою в цій справі. Вперше їх мати [PERSON] уклала шлюб 27 червня 1981 року з [PERSON] , і на той час вони мали спільну дитину доньку [PERSON] , яка наразі має прізвище [PERSON] і є заявником в справі. Але вже у 1984 році їх мати [PERSON] розірвала шлюб зі своїм чоловіком [PERSON] та їй було повернуто дошлюбне прізвище [PERSON] . Надалі їх мати, іменована прізвищем [PERSON] , 09 грудня 1986 року вдруге уклала шлюб з [PERSON] у Консульському відділі Посольства СРСР у Демократичній Республіці Афганістан. В період цього шлюбу у подружжя [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка на даний час має прізвище [PERSON] і є заявником в справі. Мати заявників померла [INFO] і мала на той час прізвище [PERSON] . Віднайти актовий запис про шлюб їх матері [PERSON] для заявників неможливо, оскільки архів Посольства СРСР у Демократичній Республіці Афганістан перебуває на території російської федерації, з якою припинено міжнародне співробітництво через повномасштабне вторгнення на територію України. Але на факт реєстрації шлюбу, укладеного 09 грудня 1986 року [PERSON] і [PERSON] , вказує запис в Державному реєстрі актів цивільного стан громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу та видачу 29 грудня 1994 року відповідного свідоцтва про розірвання шлюбу. Таким чином встановлення фактів реєстрації шлюбу дідуся і бабусі заявників та реєстрації шлюбу їх матері сприятиме реалізації прав та інтересів заявників, пов`язаних з набуття права власності на спадщину. Ухвалою від 19 березня 2025 року було відкрито провадження в справі та призначено до розгляду по суті. Заінтересованим особам Приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Омельницькій Н.В. і [PERSON] було роз`яснено право подати заперечення проти доводів і вимог заявників [PERSON] і [PERSON] та докази на обґрунтування можливих заперечень. В судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Вона пояснила, що була ще маленькою дитиною, коли її мати у 1986 році поїхала служити в одну з військових частин, розташованих в Афганістані. Тому її вихованням займалися її дідусь [PERSON] і бабуся [PERSON] . В 1989 році її мати повернулася зі служби в Афганістані, де вийшла заміж вдруге і мала прізвище [PERSON] , та почала будували свій власний будинок за адресою: [ADDRESS] . В 2003 році її мати померла, і на той час вона вже проживала своєю власною сім`єю. Також [PERSON] наголосила на тому, що її бабусю за життя усі рідні і члени сім`ї називали на ім`я [PERSON] , хоча виявилось, що в документах її ім`я було [PERSON] . Після смерті діда і баби вона почала шукати в будинку документи про їх шлюб та про шлюб її матері, але таких документів в будинку не було. В судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримала та просила її задовольнити. У своєму виступі [PERSON] підтримала надані її сестрою [PERSON] пояснення і додала, що свого батька [PERSON] вона майже не пам`ятає, бо він пішов з сім`ї, коли їй було лише 5 років, а після смерті у 2003 року її матері [PERSON] над нею оформила опіку її бабуся [PERSON] , з якою вона проживала разом і яку вона називала на ім`я [PERSON] . Цим іменем її бабусю називали й інші родичі, і те що бабуся по документам є [PERSON] , майже ніхто не знав. В судовому засіданні представник заявників адвокат Міщенко Н.І. висловила підтримку доводам заявників та поданої ними заяви, просила її задовольни, виходячи з обставин, наведених у заяві. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, та вказала, що заявлені [PERSON] і [PERSON] вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Омельницька Н.В. направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, будь-яких заперечень проти поданої заяви не висловила. Суд, вислухавши промови заявників та їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 24 квітня 2024 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області, [INFO] в м. Люботин Харківського району Харківської області помер [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Манченки Харківського району Харківської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 17 квітня 2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 14 квітня 2009 року № 126. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 29 січня 2015 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, за яким належну йому на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] , він заповів [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в рівних частках. Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 09 травня 2024 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області, [INFO] в м. Люботин Харківського району Харківської області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Манченки Харківського району Харківської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві власності на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 10 лютого 2004 року, ухваленого в справі № 2-74/2004. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 30 травня 2017 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, за яким належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] , [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 39/2024, яку було заведено 20 травня 2024 року у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Омельницької Н.В. після смерті [PERSON] , вбачається, що до приватного нотаріуса 20 травня 2024 року з заявами про прийняття спадщини за заповітом після померлого спадкодавця [PERSON] звернулися [PERSON] і [PERSON] . В справі також наявна заява [PERSON] від 18 червня 2024 року, яка є непрацездатною за віком донькою померлого [PERSON] , та яка заявила про прийняття обов`язкової частки у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України. Матеріали спадкової справи підтверджують прийняття заявниками [PERSON] і [PERSON] спадщини за заповітом після померлого [PERSON] в порядку, передбаченому ст. 1269 ЦК України. З матеріалів спадкової справи № 40/2024, яку було заведено 20 травня 2024 року у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Омельницької Н.В. після смерті [PERSON] , вбачається, що до приватного нотаріуса 20 травня 2024 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого спадкодавця [PERSON] звернулася [PERSON] . В справі також наявна заява [PERSON] від 18 червня 2024 року, яка є непрацездатною за віком донькою померлої [PERSON] , та яка заявила про прийняття обов`язкової частки у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України. Матеріали спадкової справи підтверджують прийняття заявником [PERSON] спадщини за заповітом після померлої [PERSON] в порядку, передбаченому ст. 1269 ЦК України. Маючи намір реалізувати своє право на отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, заявники [PERSON] і [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Омельницької Н.В., від якої отримали роз`яснення про необхідність подання приватному нотаріусу свідоцтва про укладення шлюбу 26 січня 1961 року між [PERSON] і [PERSON] , а також свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 09 грудня 1986 року Консульським відділом Посольства СРСР у Демократичній Республіці Афганістан, оскільки відомості про такі документи відсутні в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Отже встановлення факту реєстрації шлюбу між померлими спадкодавцями та шлюбу матері заявників має значення [PERSON] і [PERSON] , оскільки сприятиме реалізації їх спадкових прав та одержанню в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Наразі спір про право в даній справі між заявниками [PERSON] і [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] відсутній. В паспорті громадянина України [NUMBER] , виданому 24 серпня 1996 року Люботинським МВ УМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в с. Манченки Харківського району Харківської області, проставлена відмітка про його постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 16 вересня 1968 року, а також є відбиток штампу про реєстрацію шлюбу 21 січня 1961 року в Манченківській селищній раді з [PERSON] . В паспорті громадянина України [NUMBER] , виданому 24 серпня 1996 року Люботинським МВ УМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Манченки Харківського району Харківської області, проставлена відмітка про її постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , в період з 16 вересня 1968 року і до 29 березня 2006 року, після чого місце проживання було змінено на адресу: [ADDRESS] , а також є відбиток штампу про реєстрацію шлюбу 21 січня 1961 року в Манченківській селищній раді з [PERSON] . Наявність в паспортних документах, які посвідчували особи [PERSON] і [PERSON] , проставленого штампу про реєстрацію шлюбу із зазначенням прізвища, імені, по батькові і року народження другого з подружжя, місця і часу реєстрації шлюбу, свідчить про те, що ці особи перебували у зареєстрованому шлюбі. Але відомості про шлюб [PERSON] і [PERSON] відсутні в в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції, яка була чинною до 1970 року, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків. Згідно зі ст.ст. 121, 122 цього ж Кодексу чоловік і дружина, які перебувають у зареєстрованому шлюбі можуть носити спільне прізвище чоловіка чи жінки або можуть залишитися зі своїми дошлюбними прізвищами; подружжя зберігають своє прізвище, визначене при реєстрації шлюбу, протягом усього часу існування шлюбу, в тому числі при його припиненні в зв`язку зі смертю одного з подружжя. Так в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, повний витяг № 00050433342 від 03 квітня 2025 року, міститься інформація про те, що Манченківською селищною радою Харківського району 26 січня 1961 року був складений актовий запис № 12 про реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Манченки Харківського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу нареченій було присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підтвердження факту реєстрації шлюбу виконавчим комітетом Манченківської селищної ради було видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 26 січня 1961 року. З іншого документу повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050449456 від 04 квітня 2025 року встановлено, що 02 липня 1965 року у виконавчому комітеті Люботинської міської ради депутатів трудящих був складений актовий запис № 268 про народження [INFO] [PERSON] , яка є другою дитиною у батьків [PERSON] , якому минуло 24 роки, і [PERSON] , якій минуло 24 роки. Реєстрацію народження дитини здійснено за заявою матері - [PERSON] , яка для реєстрації відомостей про батька дитини подала свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане Манченківською селищною радою 26 січня 1961 року. На підтвердження факту народження [PERSON] було видано свідоцтво [NUMBER] від 02 липня 1965 року. Отже, в момент реєстрації народження дитини [PERSON] її прізвище було визначене на підставі спільного прізвища її батьків [PERSON] і [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі. За ініціативою заявників в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] . Так, свідок [PERSON] пояснила, що постійно проживає в [ADDRESS] , і в сусідньому будинку [ADDRESS] проживала жінка на ім`я [PERSON] , яка збудувала цей будинок після повернення з військової служби в Афганістані. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] проживала в будинку зі своєю донькою і чоловіком, який був військовим і за якого вона вийшла заміж в Афганістані, де вони разом проходили військову службу. Також свідок підтвердила, що була знайома з батьками [PERSON] і [PERSON] , яку чомусь усі називали [PERSON] , які переїхали до будинку [PERSON] після її смерті, і проживали в ньому до 2024 року. Свідок [PERSON] пояснила, що він народження проживала в багатоквартирному будинку по [ADDRESS] , і в одному з сусідній будинків проживала її подруга [PERSON] , у якої були батьки, яких звали [PERSON] і [PERSON] , і саме так їх називали усі сусіди. Те, що у матері її подруги [PERSON] насправді було ім`я [PERSON] , вона, [PERSON] , взагалі не знала, лише почула про це після її смерті. Свідок також підтвердила, що [PERSON] в молоді роки поїхала працювали у військову частину в [PERSON] з метою заробити грошей на будівництво власного будинку, і за кілька років [PERSON] повернулась з чоловіком, за якого вийшла заміж в Афганістані. Аналізуючи досліджені докази в сукупності з показаннями свідків, суд вважає встановленим, що 26 січня 1961 року у виконавчому комітеті Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області, був зареєстрований шлюб [PERSON] , [INFO] , і з [PERSON] , [INFO] . Досліджуючи інші докази, зокрема, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00050431063 від 03 квітня 2025 року суд з`ясував, що 27 червня 1981 року був складений актовий запис № 132 про реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON] , яка народилась [INFO] і на той час проживала за адресою: [ADDRESS] . Після реєстрації шлюбу нареченій присвоєне прізвище « [PERSON] ». Але ще до реєстрації шлюбу у [PERSON] і [PERSON] [INFO] народилась донька на ім`я [PERSON] . Батьківство [PERSON] по відношенню до дитини, яка народилась у [PERSON] було встановлено свідоцтвом про встановлення батьківства [NUMBER] від 01 вересня 1981 року. Як вбачається з свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 07 червня 1997 року Люботинським міським відділом РАГС, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого нареченій було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Таким чином, наявні в справі документи підтверджують те, що заявник [PERSON] є рідною онукою померлих [PERSON] і [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 10 лютого 1984 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний 10 лютого 1984 року, про що складено відповідний актовий запис № 89. Після розірвання шлюбу [PERSON] було присвоєне дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Як було зазначене вище, під час допиту свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , яка була донькою [PERSON] і [PERSON] , виїжджала з м. Люботин до Афганістану, де проходила військову службу, та повернулась звідти разом зі своїм чоловіком, який був військовим, та за якого вона вийшла заміж саме в Афганістані. З представленої суду копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 29 грудня 1994 року Люботинським міським відділом РАГС, вбачається, що 29 грудня 1994 року був скаредний актовий запис № 112 про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , [INFO] ; прізвище жінки після розірвання шлюбу залишено без змін. Як вбачається з інформації, вказаній у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00050452094 від 04 квітня 2025 року, свідоцтво [NUMBER] було видано 29 грудня 1994 року на підтвердження розірвання шлюбу, який раніше був укладений 09 грудня 1986 року Консульським відділом м. Кабула між [PERSON] і [PERSON] . Однак [INFO] [PERSON] у віці 37 років померла в м. Люботин, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим 29 квітня 2003 року відділом РАГС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 22 серпня 1989 року, виданого Люботинською міською радою, у батьків, імена яких вказані у свідоцтві російською мовою « [PERSON] » і « [PERSON] » [INFO] народилась донька на ім`я російською мовою « [PERSON] ». [PERSON] , яка народилась [INFO] , зареєструвала 27 квітня 2012 року шлюб з [PERSON] та їй було присвоєне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 27 квітня 2012 року Комінтернівським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. У суду не виникає сумнівів в тому, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно онукою померлих [PERSON] і [PERSON] . Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що [PERSON] , мати заявників, перебувала з 09 грудня 1986 року у зареєстрованому в Консульському відділі Посольства СРСР у Демократичній Республіці Афганістан шлюбі з [PERSON] . Але відповідний актовий запис про реєстрацію шлюбу відсутній в органах державної РАЦС та не може бути відновлений, оскільки був складений на території іноземної держави. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє заяву [PERSON] і [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved