Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що згідно судового наказу судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1416,5грн; на сьогодні аліменти, які стягуються із відповідача в умовах збільшення рівня цін є недостатніми для матеріального забезпечення дитини; відповідач є працездатною особою та має можливість надавати більшу суму коштів на потреби дитини, однак добровільно домовитися із ним не вдалося, а тому звернулася до суду; просить судовим рішенням змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та її представник-адвокат Козак В.І. до суду не з`явилися, останній подав заяву про підтримання позову та розгляд справи в їх відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач на виклик в суд не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно судового наказу судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року у справі №452/330/23 із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягувати аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1416грн. 50коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч. 3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Конвенція ООН ч. 1, 2 ст. 27\~\~про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.\~\~З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У будь-якому випадку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Відтак, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Беручи до уваги те, що витрати на утримання дитини не можуть в повній мірі забезпечуватися позивачем і розмір аліментів, які отримує позивач від відповідача за рішенням суду, не забезпечує в повній мірі гармонійного розвитку дитини, тому права дочки сторін на належне утримання з боку батька порушені, тому підлягають судовому захисту. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи те, що на позивача покладено більший обсяг обов`язків по утриманню дочки, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови, розмір сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо та у неповній мірі забезпечує матеріальне становище дитини, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України та, виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, заявлений позивачкою розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним та сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини. Крім того суд зазначає, що пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2грн.

Outcome: approved