Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором оренди з правом викупу № 1144210517014 від 17.05.2021 р. у розмірі 77 732,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2021 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210517014, за яким ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» надав [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, а [PERSON] прийняв об`єкт оренди у строкове платне володіння та користування, а також зобов`язання сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, передавши [PERSON] у володіння та користування погоджений об`єкт оренди. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором. 03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, за яким ТОВ «СВЕА ФІНАНС» отримало від ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право вимоги до [PERSON] за договором оренди майна з правом викупу № 1144210517014 від 17.05.2021 р., що складається з права вимоги заборгованості за договором у загальному розмірі 77 732 грн. 50 коп., з яких: 31 093 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими орендними платежами; 15 546 грн. 50 коп. нарахована пеня та 31 093 грн. 00 коп. заборгованість за вартістю орендного майна, донарахована Позивачем. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просило стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості та вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 06.02.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з малозначністю. 30.03.2025 від відповідача до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить задовольнити позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» частково, а саме в розмірі, що складає загальний розмір наданого кредиту. При цьому посилаючись на ч. 15 ст.\~14\~Закону України\~"Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей" вважає, що він як військовослужбовець, має право на списання штрафних санкцій, пені та відсотків по кредиту. На підтвердження доводів надано копію військового квитка, витяг з послужного списку [NUMBER] навчального центру, довідку командира військової частини [NUMBER] про перебування [PERSON] на військовій службі за контрактом. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представником позивача відповідь на відзив на надано. До позовної заяви додано заяву з проханням проводити судове засідання за відсутністю представника позивача, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210517014, відповідно до п. 1 якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» зобов`язалося передати [PERSON] у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (Smart/tel Xiaomi Мі 11 Lite 6/64GB PEACH Pink), з наступним переходом права власності на такий об`єкт до [PERSON] на визначених правилах та умовах, а [PERSON] зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» орендну плату. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що передача об`єкту оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі та отримання об`єкта оренди. Підписанням документа про передачу у користування [PERSON] підтверджує факт отримання об`єкту оренди у належному стані. Умовами договору оренди сторонами погоджено, що розмір орендної плати становить 1 829 грн. 00 коп., які сплачуються [PERSON] до 17 числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, останнім днем внесення платежу є 17.11.2022 року. Відповідно до п. 4 договору сторони погодили застосування способу забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки, а саме право ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» право нараховувати пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Таким чином, судом підтверджено, що 17.05.2021 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210517014, на підставі якого між сторонами виникло зобов`язання на вищезазначених умовах. З експрес-накладної № 20450388518021 від 17.05.2021 року судом встановлено, що ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу виконало у повному обсязі, передавши у встановлений в договорі строк [PERSON] визначений об`єкт оренди. З розрахунку заборгованості за договором оренди виходить, що [PERSON] свої зобов`язання зі сплати орендних платежів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 77 732 грн. 50 коп., з яких: 31 093 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими орендними платежами; 15 546 грн. 50 коп. нарахована пеня та 31 093 грн. 00 коп. заборгованість за вартістю орендного майна. 03.07.2023 р. між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір факторингу № 01.02.-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передає Фактору, а Фактор набуває Прав вимоги Клієнта за Договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 27-32). Плата за Договором факторингу №01.02-28/23 ВІД 03.07.2023 р. в сумі 7200000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 9196 від 10.07.2023 р. Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить до Фактора (Позивача) з моменту підписання Договору факторингу після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги Фактору (Позивачу) переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта (Орендодавця) на момент переходу цих прав та передбачених Договором оренди. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу передбачено, що загальний розмір Заборгованостей складається з: заборгованості зі сплати сум орендної плати за Договорами оренди, сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням умов Договорів оренди та сум вартості викупу орендованого майна, що Фактор матиме право самостійно нарахувати Боржникам за Договорами оренди у зв`язку із розірванням Договорів оренди внаслідок прострочення сплати Боржниками орендної плати за Договорами оренди. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу погоджений перелік Боржників, їх Договорів оренди, Права вимог за якими відступаються з цим Договором Факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у Клієнта, за формою, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору (Реєстр Боржників). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 03.07.2023 р. № 01.02-28/23 загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди з правом викупу складала загальну суму вимог за договором 46 639, 50 грн., з яких: 31 093, 00 грн. - загальна сума вимог за договором без штрафних санкцій та 15 546, 50 грн. - сума штрафних санкцій. 27.06.2024 року за вих. № 18613769 позивачем надіслано на адресу відповідача сповіщення про розірвання договору № 1144210517014 оренди майна з правом викупу від 17.05.2021 року та зазначено можливість врегулювання заборгованості в досудовому порядку, а саме погашення заборгованості за договором в строк до 12.07.2024 року, яка станом на 28.06.2024 року становить 77\~732, 50 грн., і складається із: простроченої заборгованості за орендними платежами в розмірі 31 093, 00 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 15\~546, 50 грн.; заборгованості зі сплати вартості неповерненого об`єкту оренду за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу Орендних платежів у розмірі 31 093, 00 грн. Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому заборгованість за простроченими орендними платежами не заперечував, проте заперечував щодо нарахування штрафних санкцій, вказуючи, що є військовозобов`язаним та має право на їх списання. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, всі дії [PERSON] при укладенні Договору оренди майна з правом викупу № 1144210517014 від 17.05.2021 підтверджувалися та підписувалися електронним підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, які направлялися на мобільний номер телефону відповідача. Таким чином, встановлено, що договір між ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що Договір № 1144210517014 від 17.05.2021 р. укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Крім того, факт укладення між сторонами кредитного договору не заперечується відповідачем. Частинами першою, третьою статті 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 759\~ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст.\~760\~ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). У відповідності до ст.\~762\~ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763\~ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у тимчасове користування відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 20450388518021 від 17.05.2021. Відповідно до п. 6.4.6. Правил - у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів. [PERSON] не виконував належним чином свої зобов`язання за договором оренди майна з правом викупу, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 77\~732, 50 грн. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. Отже, враховуючи строки дії договору № 1144210517014 від 17.05.2021 р. оренди майна з правом викупу та відповідно строк оренди 18 місяців та обов`язок відповідача сплачувати щомісячні платежі у розмірі 1 829,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченими орендними платежами в розмірі 31 093 грн. 00 грн. та заборгованість за вартістю орендного майна, донараховна Позивачем в розмірі 31\~093, 00 грн., тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 15 статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини). Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Як вбачається з наданих відповідачем документів, а саме: копії військового квитка та витягу з послужного списку, майор [PERSON] з 02.06.2018 по теперішній час проходить військову службу у [NUMBER] навчальному центрі Сухопутних військ Збройних Сил України. Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати відсотків, штрафів/пені, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права їх нараховувати, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18. За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21. Тобто, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею не може бути задоволена. Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню заборгованості за простроченими орендними платежами в розмірі 31 093 грн. 00 грн. та заборгованість за вартістю орендного майна в розмірі 31 093, 00 грн., знайшов своє підтвердження. Водночас, правових підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору у частині нарахованої пені в розмірі 15\~546, 50 грн., немає. А тому, в цій частині позовних вимог Товариства, слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1937 грн. 92 коп. (62\~186,00 грн. х 100 : 77 7323,5 = 80 %, 2422,40 х 80 % = 1937 грн. 92 коп.).

Outcome: partial