Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

13 січня 2025 року позивач звернувся в суд з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1339-9135 від 29.01.2024 у розмірі 147500,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 29500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 118000,00 грн; 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування позову покликається на те, що 29.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит\~Фінанс»та [PERSON] за допомогою вебсайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1339-9135. Відповідно до умов договору, банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 29500,00 грн\~зі строком надання кредиту 300 днів, із застосуванням зниженої % ставки у розмірі 1,20 % в день та стандартної % ставки 1,50 % в день, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та внести плату за кредитом. Відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив вищезазначені умови, кредит у повному обсязі не повернув, а також не виконав взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. Відтак, станом на 02.01.2025 загальний розмір грошових вимог становить 165436,00 грн, яка складається з: 29500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 131511,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4425,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 17936,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 147500,00 грн. Враховуючи вищенаведене, кредитодвець просить стягнути з позичальника лише частину заборгованості за кредитним договором у розмірі 147\~500,00 грн, а саие: 29500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 118 000,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. На підставі наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Залізничного районного суду від 27 лютого 2025 року підготовче провадження закінчено та призначену справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив такий задовольнити. Відповідач та його представник повторно у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Подали відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов визнає частково, а саме: тіло кредиту у розмірі 29500,00 грн та 14750,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно з умовами договору про відкриття кредитної лінії №1339-9135 від 29.01.2024, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27 138,13%. Відповідач вважає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання виплата процентів, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які Відповідач не міг оцінити належно. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. На думку відповідача, справедливим розміром простроченої заборгованість за нарахованими процентами є половина від суми яку відповідач отримав, а саме - 14 750 грн. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст.ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України\~«Про електронну комерцію». У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію\~(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст.3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 вищезазначеного\~Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено\~в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст. 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу\~електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1339-9135 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю)\~С7656, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на\~його\~банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі\~29 500,00\~грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі\~1,50% (стандартна процентна ставка), 1,20% (знижена процентна ставка), строком на 300 календарних днів\~до 23 листопада 2024\~року (п.п. 43., 4.6, 4.9 кредитного договору №1339-9135 від\~29 січня 2024 року. Таким чином, без реєстрації на сайті товариства та заповнення форми, отримання смс-повідомлення, а також без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та ТОВ ««Укр Кредит Фінанс» не був би укладений. Таким чином, підписавши\~вказаний договір,\~відповідач\~добровільно погодився\~на\~визначені у ньому\~умови\~кредитування, взяв\~на себе відповідні зобов`язання. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 29 500,00 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay. У вказаній довідці зазначено: платіж 2420036900, дата 29 січня 2024 року, № платіжної картки [NUMBER] , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором\~№1339-9135 від\~29 січня 2024 року, сума 29 500,00 грн. На підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, позивач надав довідку з АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02 грудня 2019 року перерахував кошти по кредитному договору №1339-9135 від\~29 січня 2024 року: ID платежу 2420036900, канал LIQPAY, сума 29500,00 грн, номер картки [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на\~02 січня 2025 року, заборгованість\~відповідача становить\~165 436,00 грн, з яких: 29500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 131511,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4425,00 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказував на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг\~та зменшено суму заборгованості до 147\~500,00 грн, а саие: 29500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 118 000,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. З умов кредитного договору вбачається, що заявлений строк користування кредитом, який складає\~14 днів\~є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою. За пунктом\~4.9\~вищевказаного кредитного\~договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до\~23 листопада 2024\~року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування. Пунктом 4.11\~договору передбачена орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування\~ 152 338,60\~грн та включає\~в\~себе суму кредиту та проценти за користування кредитом\~122\~838,60\~грн. Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з\~29 січня 2024\~року по\~23 листопада 2024\~року за користування кредитними коштами. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Як\~вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з\~29 січня 2024\~року по\~11 лютого 2024\~року\~ нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою 1,20% в день, з\~12 лютого 2024 року по 23 листопада 2024\~року\~- за стандартною процентною ставкою 1,50% в день. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими\~та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача щодо неправомірного нарахування процентів за користування кредитними коштами не заслуговують на увагу, оскільки проценти нараховувалися кредитодавцем в межах строку кредитування та за процентною ставкою, яка передбачена умовами договору про відкриття кредитної лінії №1339-9135 від\~29 січня 2024 року, який відповідачем не оспорювався, недійсним\~в судовому порядку не визнавався, як і не визнавалася недійсною умова договору щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами та їх розмір. Крім цього, суд враховує те, що заперечуючи розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не надав доказів на підтвердження сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, які відповідачем визнаються. На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитом у розмірі 147500,00 грн, яка складається з 29500,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 118 000,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до частини другої статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2442,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved