Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

04.02.2025 року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини [PERSON] , [INFO] , не бере участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує дитину. Відомості про батька дитини - [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України записані зі слів матері. Догляд за дитиною здійснює бабця [PERSON] , яка є опікуном дитини, з якою проживає дитина за адресою: [ADDRESS] , Там дитині створені всі необхідні умови для проживання та розвитку. Згідно з отриманою інформацією Відділу поліції №1 Львівського районного управління №1 ГУНП у Львівській області від 23.02.2024 № 5071/41/01/11-24 [PERSON] , [INFO] , перебуває в активному державному розшуку. Відомості про її місцезнаходження відсутні. На даний час малолітня [PERSON] , є дитиною, яка залишились без батьківського піклування, а дії відповідачки не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про неї, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток дитини. Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 27.01.2025 №260001-вих-11167 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її доходу. Провадження по справі відкрито ухвалою від 05.02.2025 року за правилами загального позовного провадження. Відповідачка відзиву на позов не подала. Ухвалою від 28.02.2025р. призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Суд у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 ч.1 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.150 СК України, яка визначає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини : 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 10.02.2024 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі Галицький ВДРАЦС у місті Львові), актовий запис № 290, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 13.02.2024 № 00043568386, реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (батько записаний за вказівкою матері). Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 18.07.2024 № 1442 відповідачка [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 19.09.2023 на адресу відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надійшов лист з ВП «Лікарня Святого Миколая» КНП «ЛТМО «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» про перебування на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії малолітньої [PERSON] , яка потребує спостереження соціальних служб. Просили обстежити умови проживання за адресою: [ADDRESS] , та розглянути можливість догляду за дитиною, бабцею [PERSON] . Враховуючи отриману інформацію, 22.09.2023 працівником відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району спільно з лікарем ЗПСМ, провідним фахівцем Шевченківського відділення соціальної роботи та інспектором СЮП ЛРУП № 1 здійснено візит за адресою: м.Львів, вул.Зимова, 23. За вказаною адресою створені задовільні умови проживання, присутні необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини наявне місце для сну, ігрова зона, необхідні сезонні речі. Встановлено, що матір дитини не бере участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує. 22.09.2023 [PERSON] надала в Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради заяву, з якої слідує, що вона весь час перебувала з дитиною на стаціонарному лікуванні в лікарні ВП «Лікарня Святого Миколая». Матір дитини з`являлась в лікарню лише два рази з метою підписання необхідних документів. Після цього, мати жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилася її вихованням. Останнє відоме її місце проживання: [ADDRESS] . Оскільки місце перебування [PERSON] не вдалось встановити, а відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 25.09.2023 № 446 малолітню [PERSON] взято у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з отриманою інформацією Відділу поліції №1 Львівського районного управління №1 ГУНП у Львівській області від 23.02.2024 № 5071/41/01/11-24 [PERSON] , [INFO] , перебуває в активному державному розшуку. Відомості про її місцезнаходження відсутні. У зв`язку із цим, наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 26.02.2024 №101 змінено категорію первинного обліку малолітньої [PERSON] з дитини, яка залишилась без батьківського піклування на дитину, позбавлену батьківського піклування. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.02.2024 № 135 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.03.2024 №154 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном дитини. Місце опіки встановлено за адресою: [ADDRESS] . З отриманої відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району інформації з Відділу поліції №1 Львівського районного управління №1 ГУНП у Львівській області від 08.11.2024 та 31.12.2024 вбачається, що [PERSON] в активному державному розшуку не перебуває. Встановити місце її перебування не представилося за можливе, проте згідно ІКС ІПНП останні відомі місця проживання: [ADDRESS] , та [ADDRESS] . Відтак, відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району 03.01.2025 здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання та встановлення осіб, які проживають за вказаною адресою. Зі слів опікуна [PERSON] встановлено, що матір дитини [PERSON] за вказаною адресою не проживає, місце перебування її опікуну невідоме. Також опікун [PERSON] 03.01.2025 подала заяву у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району, в якій зазначила, що за період здійснення обов`язків опікуна малолітньої [PERSON] , матір дитини жодного разу не з`являлася, не телефонувала, матеріально не допомагала, не цікавилась життям та розвитком дитини, місце її перебування невідоме. Крім цього, відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району звертався у відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району щодо обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та з`ясування її думки щодо подальшого виховання доньки [PERSON] . Проте, з отриманої інформації відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району від 23.12.2024 слідує, що під час візиту за вказаною адресою двері у помешкання ніхто не відчинив, на залишене запрошення про явку у Відділ не відреагували. Згідно листа КУЗТ «Львівський міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» від 05.12.2024 мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] станом на 03.12.2024 не зверталась в установу щодо надання їх соціальних послуг. 15.01.2025 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено подання голові комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомила, що від народження внучки самостійно займається її вихованням, дбає про її здоров`я та розвиток. Самостійно виготовляла свідоцтво про народження внучки. Також зазначила, що [PERSON] народилася із вродженою вадою розвитку ЦНС. У дитини оперовано гідроцефалію. У лікарні завжди біля дитини була лише вона і зараз при проходженні курсів реабілітації супроводжує дитину лише вона. [PERSON] не була біля доньки, коли та перебувала у лікарні та переживала численні операції. Матір дитини не бере участі у житті доньки, не займається нею, не відвідує її, не піклується про стан здоров`я дитини. Місце перебування [PERSON] їй не відоме. Востаннє матір бачилася з донькою кілька днів після її народження дитини. Враховуючи фактичне ухилення від виконання батьківських обов`язків покладених на відповідачку чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дитини, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 27.01.2025 №260001-вих-11167 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд, враховуючи вище викладене, наявні у справі та досліджені докази, дійшов висновку, що [PERSON] свідомо та вмисно не виконує батьківські обов`язки, покладені на неї чинним законодавством України та ухиляється від їх виконання. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 р. - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до приписів Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Суд зважає і на те, що сама поведінка відповідачки свідчить про її байдуже ставлення до дитини, вона дійсно ухиляється від виконання обов`язку по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачка ухиляється від виконання даного обов`язку, кошти на утримання дитини в добровільному порядку не надає, участі у її матеріальному забезпеченні не приймає. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідачка зобов`язана сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище особи, відсутність у відповідачки інших дітей, стан здоров`я дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вважає, що з відповідачки слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved