Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму у розмірі 14 894, 08 грн, яка складається з: пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 11 005, 49 грн; інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно у розмірі 2 768,49 грн; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 1 120,10 грн. В обґрунтування вказано, що оскільки відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» виконав покладене на нього зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 (здійснення виплати страхового відшкодування) у повному обсязі, лише 17 липня 2024 року, тобто з порушенням встановленого Законом строку, то він має відшкодувати позивачеві штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму заборгованості 50 202, 22 грн, а саме: пеню за період починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 11 005,49 грн, інфляційні збитки за період починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 2 768,49 грн; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 1 120,10 грн. Отже, загальний розмір штрафних санкцій, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 14 894, 08 грн. Представник відповідача не визнав позову, у відзиві просив відмовити, вказуючи, що позивач станом на час звернення з позовною заявою реалізував спосіб захисту своїх прав щодо стягнення пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних, а саме у справі № 202/19762/23: було стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ № 212435149 в розмірі 50 202, 22 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 26 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року включно в розмірі 4 973,46 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 26 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року включно в розмірі 350,73 грн, витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4 300, 00 грн та судові витрати з оплати судового збору в розмірі 856,81 грн. також у справі № 202/19762/23 було ухвалено додаткове рішення від 28 червня 2024 року, яким стягнуто судові витрати 18 365, 80 грн, з яких 4 000, 00 грн - витрати на оплату за рецензування звіту, 14 365, 80 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/19762/23 від 10 червня 2024 року набрало законної сили 11 липня 2020 року. Відповідно ПрАТ «СК «Універсальна» виконали зобов`язання 17 липня 2024 року, тобто нарахування штрафних санкцій було б можливе з моменту набрання законної сили рішенням суду, тобто прострочення було б з 11 липня 2024 року по 16 липня 2024 року включно. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 06 грудня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 10 грудня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 11 грудня 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача юридичної особи. 13 грудня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 05 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час, дату і місце слухання справи, про причини неявки до суду не повідомлено. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 05 червня 2023 року на перехресті пров. Фестивальний та пров. Індустріальний у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Citroen Berlingo (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] , що належить на праві власності [PERSON] , та Mitsubishi Lancer (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] , забезпечений полісом ОСЦПВ № 212435149, виданий ПрАТ «СК «Універсальна». Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року (справа № 202/12058/23) водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року (справа № 202/12058/23, провадження № 33/803/1629/23) постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року залишена без змін. Оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди [PERSON] була забезпечена полісом ОСЦПВ № 212435149, виданим ПрАТ «СК «Універсальна», то [PERSON] , з метою компенсації спричинених внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із поясненнями та заявою про страхове відшкодування від 07 червня 2023 року. Згодом [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою від 19 липня 2023 року, у якій просив відкликати подану раніше заяву та прийняти до провадження разом із новою заявою про страхове відшкодування від 19 липня 2023 року. Полісом ОСЦПВ № 212435149 було встановлено ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну в розмірі 160 000, 00 грн та франшизу в розмірі 00, 00 грн. [PERSON] звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю. В., згідно з висновками якого (висновок експерта № 4108/23 від 21 серпня 2023 року) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen Berlingo (реєстраційний номер [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 116 897, 15 грн, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Citroen Berlingo (реєстраційний номер [NUMBER] ) складає 147 164, 72 грн. ПрАТ «СК «Універсальна» зобов`язане було у строк до 18 жовтня 2023 року включно (протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: з 21 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року) прийняти відповідне рішення, повідомити про нього [PERSON] та здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen Berlingo (реєстраційний номер [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ (116 897, 15 грн). ПрАТ «СК «Універсальна» за результатами розгляду поданої заяви про страхове відшкодування 26 липня 2023 року здійснив на рахунок [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 66 694, 93 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року у справі № 202/19762/23, що набрало законної сили 11 липня 2024 року, стягнуто недоплачену суму страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ № 212435149 у розмірі 50 202, 22 грн (116 897, 15 грн - 66 694, 93 грн), пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 26 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року включно в розмірі 4 973,46 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 за період з 26 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року включно в розмірі 350,73 грн, витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4 300, 00 грн та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 856,81 грн. Також Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 28 червня 2024 року ухвалено додаткове рішення у справі № 202/19762/23, яким з ПрАТ «СК «Універсальна» на користь [PERSON] стягнуто судові витрати в сумі 18 365, 80 грн, з яких: 4 000, 00 грн - витрати на оплату за рецензування звіту; 14 365, 80 грн - витрати на професійну правничу допомогу. 17 липня 2024 року ПрАТ «СК «Універсальна» відшкодовано [PERSON] недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 50 202, 22 грн, а також стягнені рішенням суду: пеню, 3% річних, витрати на оплату послуг експерта та судові витрати з оплати судового збору. 05 вересня 2024 року приватним виконавцем Маляром Я. А. у межах виконавчого провадження стягнуто з ПрАТ «СК «Універсальна» витрати на оплату рецензування звіту та на професійну правничу допомогу. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна», регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із положеннями статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зі змісту положень Закону України «Про страхування» та глави 67 Цивільного кодексу України, вбачається, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У пункті 1.8. ст. 1 Закону зазначено, що страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. В цьому випадку договором страхування є поліс ОСЦПВ № 212435149. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 54 частини першої ст. 1 Закону України «Про страхування»: страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та / або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку. Згідно з п. 50 частини першої ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Оскільки зобов`язання відповідача у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової виплати і є грошовим, то в разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Також згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з частиною п`ятою, шостою ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-438/12 зазначено, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Порядок та умови виплати страхового відшкодування, внаслідок настання страхового випадку, за участю транспортного засобу, забезпеченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Окрім наведеного, згідно з пунктом 1 частини першої ст. 92 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18 зазначено, що враховуючи положення частини другої ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Крім цього, варто також звернути увагу на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17), у якій йдеться про те, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Згідно з висновками щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 337/5617/19, страхова компанія яка прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), зобов`язана окрім страхової виплати сплатити штрафні санкції за весь час прострочення. Отже, ПрАТ «СК «Універсальна» зобов`язане був в строк до 18 жовтня 2023 року включно (протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: з 21 липня 2023 року по 18 жовтня 2023 року) прийняти відповідне рішення, повідомити про нього позивача та здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Citroen Berlingo (реєстраційний номер [NUMBER] ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ (116 897, 15 грн). Суд встановив, що правильним є висновок, що прострочення виплати суми у розмірі 50 202, 22 грн тривало з 19 жовтня 2023 року (дата наступного дня, коли у відповідача настав обов`язок виплатити страхове відшкодування) по 16 липня 2024 року (дата, що передувала дню (17 липня 2024 року), коли відповідач виконав рішення суду від 10 червня 2024 року, сплативши недоплачену суму страхового відшкодування за полісом ОСЦПВ № 212435149). Тому, оскільки ПрАТ «СК «Універсальна» виконав, покладене на нього зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 212435149 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі), в повному обсязі, лише 17 липня 2024 року, тобто з порушенням встановленого Законом строку, то він має відшкодувати позивачеві штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму заборгованості 50 202, 22 грн, а саме: пеню за період починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 11 005,49 грн, Інфляційні збитки за період починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно в розмірі 2 768,49 грн, 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період, починаючи з 19 жовтня 2023 року по 16 липня 2024 року включно, у розмірі 1 120, 10 грн. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved