Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. Позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] в\~якому просить\~стягнути із\~відповідача заборгованість\~за Кредитним\~Договором в розмірі 72150,79 грн., судовий збір в сумі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем з АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено Кредитний Договір № 22036000533418 від 17.09.2021 про надання кредиту у розмірі 37200,00 грн. зі сплатою процентів та комісій, що передбачені договором. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» умови Договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму, в свою чергу відповідачем своїх зобов`язань виконано не було. 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 28/03/24. Відповідно до умов вказаного договору відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021, що укладений між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021 було передано позивачу від первісного кредитора АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» згідно договору факторингу № 28/03/24 від 28.03.2024. На даний час сума заборгованості складає: 72150,79 грн., з яких: - заборгованість за по тілом кредиту 35508,07 грн.; - заборгованість по відсотках 0,72 грн.; - заборгованість по комісії 36642,00 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. 3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21 січня 2025 було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 22 січня 2025 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 23 січня 2025 року рекомендованими відправленням, яке повернулось до суду 04 лютого 2025 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18)). Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих до суду доказів. 1. Судом встановлено, що 17.09.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 22036000533418. Згідно умовами\~договору відповідачу\~було надано\~кредит у\~національній валюті\~у виді\~кредитної лінії\~на умовах,\~передбачених вказаним\~договором,\~а відповідач,\~у свою\~чергу,\~ взяв\~на себе\~зобов`язання одержати\~та повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~ним та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені договором. Підписанням Договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Вказаний Договір підписаний відповідачем відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у\~Додатку 1\~до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Отже, слід вважати, що відповідач самостійно ознайомився з інформацією на офіційному сайті банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо його укладення. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування. Таким чином, між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021 2. Судом встановлено, що 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства було укладено договір факторингу № 28/03/24, за умовами якого на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було відступлено права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, на думку суду, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021. 3. Судом встановлено, що 17.09.2021 [PERSON] уклала з АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» Кредитний Договір № 22036000533418 про надання кредиту у розмірі 37200,00 грн. зі сплатою процентів та комісій, що передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2 договору, відповідач отримала кредит в розмірі 37200,00 грн, строком на 24 місяці (до 17.09.2023) на споживчі потреби шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Договір підписано власноручним підписом відповідача. Згідно умов договору, на строкову заборгованість за кредитом нарахування процентів здійснювалося за процентною ставкою в розмірі 0,001% річних. На прострочену заборгованість за кредитом нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 56,0% річних від простроченої заборгованості за кредитом. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становила: з 17.09.2021 по 16.04.2022 - 7% від суми кредиту, з 17.04.2022 по 16.10.2022 - 5,5% від суми кредиту, з 17.10.2022 по 16.04.2023 -\~4% від суми кредиту, з 17.04.2023 по 17.109.2023 - 2,25 % від суми кредиту.\~ Нарахування кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку про рух коштів від 27.03.2024. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021. В той же час, відповідно до розрахунку заборгованості за даним Договором, який надано позивачем, станом на 27.03.2024 заборгованість відповідача складає: 72150,79 грн., з яких: - заборгованість за по тілом кредиту 35508,07 грн.; - заборгованість по відсотках 0,72 грн.; - заборгованість по комісії 36642,00 грн. Відповідач не оспорювала укладення Кредитного Договору № 22036000533418 від 17.09.2021 року та, відповідно, отримання кредитних коштів і користування ними, доказів виконання зобов`язань за цим договором на користь первісного кредитора або позивача до суду не надала. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Зважаючи на норми закону, умови укладеного між сторонами договору, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним Договором № 22036000533418 від 17.09.2021 року в сумі 72150 (сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень 79 копійок, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. IV. Розподіл судових витрат та правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial