Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

16 грудня 2024 року на адресу суду з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІННОВА ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача Чуча С.О. зазначила, що 29 травня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4130340524. Відповідно до договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 23.04.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до Договору позики Позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму в розмірі: 5000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1, п.п. 4.1-4.2 та п. 4.4 цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4 тип договору - кредит; п. 2.7 мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5 строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дати надання кредиту 29.05.2024 або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Стип процентної ставки - фіксована; п. 2.6.1 Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору; п. 2.2 Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Після підписання договору електронним підписом його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., відповідно до квитанції про перерахування коштів. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 22050,00 грн.: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14550,00 грн. - заборгованість за процентами, 2500,00 - неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором позики та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" заборгованість за договором позики № 4130340524 від 29.05.2024 року в сумі 22050,00 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (зворотній а.с. 6). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася (а.с. 57, 65, 69), заяв або ж клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не подавала, відзив до суду не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 травня 2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] укладений договір надання грошових коштів у позику № 4130340524, який підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9srs74h90 (а.с. 15-25). На підтвердження укладання Договору позики між кредитодавцем та позичальником у додатку до позовної заяви позивач додає роздруківку з електронної пошти позивача - [INFO] , з якої відправлено на електронну пошту відповідача - [INFO] , одноразові ідентифікатори для підпису Договору позики № 4130340524 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами (а.с. 40). Згідно квитанції до платіжної інструкції № 19872-1354-111382092 від 29.05.2024, ТОВ ФК "Контрактовий дім" 29.05.2024 року на рахунок відповідача [PERSON] , було перераховано ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 28). Зазначені реквізити банківської карти вказані у Договорі № 4130340524 від 29.05.2024 року (зворотній а.с. 25). Відповідно до п. 2.2. Договору позики, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 16). Відповідно до п. 2.3. Договору позики, сума кредиту (загальний розмір) складає: 5000,00 гривень (а.с. 16). Згідно з п. 2.5. Договору позики, строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 29 днів, останній платіж з періодом внесення 12 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (а.с. 16). Відповідно до п. 2.6.1. Договору позики, стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (зворотній а.с. 16). Згідно п. 3.1 Договору кошти кредиту надаються ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до. п. 3.2 Договору сума кредиту перераховується ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" протягом двох календарних днів з моменту укладення Договору, дата надання кредиту 29.05.2024 року або наступний за ним календарний день (а.с. 17). Згідно 5.4.1 Договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (а.с. 19). Відповідно до п. 7.3 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити штраф позичальнику у розмірі 28% від суми простроченого платежу за кожен факт такого прострочення (зворотній а.с. 20). Згідно з п. 7.4 Договору, передбачено, що у разі порушення строків повернення позики позикодавець має право стягнути проценти за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми прострочення платежу (зворотній а.с. 20). В той же час, відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України "Про електронну комерцію" та Законом України "Про електронний цифровий підпис". Статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений їй у смс-повідомленні на її мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору надання грошових коштів у позику № 4130340524 від 29.05.2024 року із дотриманням вимог Закону України "Про електронну комерцію". Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Однак, у порушення умов указаного договору відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 5000,00 грн. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Як вбачається з умов договору № 4130340524 від 29.05.2024 року для нарахування процентів за користування [PERSON] кредитними коштами передбачено стандартну процентну ставку у розмірі 1,5% в день, умови застосування якої передбачені п. 2.5. договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України "Про споживче кредитування". Законом України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", та доповнено її частинами 4 та 5, відповідно до яких денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч. 4 ст. 8 Закону), при цьому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1% (ч. 5 ст. 8 Закону). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про надання грошових коштів у позику між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" до [PERSON] укладено 29.05.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", а отже, умова договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в розмірі 2,5% в день є нікчемною, оскільки ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" передбачає максимальну денну процентну ставку в розмірі 1%, яку і слід застосувати для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами. Відповідно до п. 17 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ, 17. Тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, максимальний розмір денної процентної ставки може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Також судом встановлено, що позика [PERSON] надавалася строком на 360 днів. Однак позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами, як за період строку кредитування, по 16.12.2024 року включно, тобто за 194 дні, нарахувавши їх у розмірі 14550,00 грн. (5000,00 х 1,5% х 194 дні). Враховуючи, що зобов`язання за основною сумою боргу за кредитним договором складає 5000,00 грн., а позивачем нарахування відсотків за користування кредитом має здійснюватись по з 29.05.2024 по 19.08.2024 року (83 днів) (5000,00х1,5%х83) та з 20.08.2024 по 08.12.2024 (111 днів) (5000,00х1%х111). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" у розмірі 16775,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11775,00 грн. заборгованість за процентами. Що ж стосується вимог позивача про стягнення 2500,00 грн. неустойки, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь вимог ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1842,96 грн.

Outcome: partial