Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

представник [PERSON] - адвокат Мезінов О.Г. звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», у якому з урахуванням доповнень просив поновити позивача на посаді інженера лісових культур філії «Новомосковське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 28 червня 2024 року, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, судові витрати на професійну правничу допомогу та моральну шкоду в розмірі 200000 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач з 10.01.2023 працював у відокремленому підрозділі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - Філії «Новомосковське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаді інженера лісових культур. 25.04.2024 року [PERSON] було ознайомлено під особистий підпис із наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 12.04.2024 № 694 «Про припинення Філії «Новомосковське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та письмово попереджено про можливе припинення трудових відносин з 28.06.2024 відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. На підставі наказу від 20.06.2024 № 256-К [PERSON] було звільнено з роботи з 28.06.2024 року по скороченню чисельності штату працівників згідно ст.40 п.1 КЗпП України. Відповідачем не було дотримано вимог та приписів КЗпП України при звільненні [PERSON] з роботи, а тому останній має бути поновлений на роботі. Так після попередження позивача про наступне звільнення відповідач мав запропонувати працівнику всі інші вакантні посади (іншу роботу), які існували на день такого попередження та/або з`явилися на підприємстві протягом усього періоду перед звільненням та існували на день звільнення у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України» в цілому (включаючи усі його відокремлені підрозділи (філії). Утім, відповідач не пропонував [PERSON] жодної вакантної посади та не робив пропозицій іншої роботи у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України». При цьому, одночасно із закриттям Філії «Новомосковське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», відповідач утворив новий відокремлений підрозділ юридичної особи - Філію «Східний лісовий офіс» Філії «Новомосковське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», із найманими працівниками у штаті, однак жодної вакансії в утвореній філії [PERSON] також не запропонував. Таким чином, відповідач грубо порушив вимоги чинного трудового законодавства України та права [PERSON] при його звільненні з роботи, а тому позивач повинен бути поновлений на роботі, а також на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту його звільнення до ухвалення судового рішення. Крім того захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і одночасно механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Тобто вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є належним способом захисту порушених трудових прав позивача і таке відшкодування може здійснюватися за вибором позивача у вигляді одноразової грошової виплати. Оскільки позивача було явно незаконно звільнено з роботи, не дотримано гарантій його трудових прав, то це призвело до моральних страждань позивача, які були викликані душевними переживаннями з приводу позбавлення позивача та його сім`ї єдиного джерела доходу, яким була заробітна плата та зумовленою цим постійною тривогою та страхом за своє майбутнє, зокрема, страхом щодо неможливості забезпечити собі та своїй сім`ї належний рівень життя, страхом щодо неможливості забезпечення себе та своєї сім`ї продуктами харчування, одягом, ліками тощо, розчаруванням у впевненості в тому, що в Україні захищаються та дотримуються права та свободи людини та відчуттям несправедливості у зв`язку з недотриманням прав позивача, постійними негативними думками стосовно неможливості знайти роботу. Грубе порушення трудових прав позивача змінило його звичний ритм життя, вимагало від нього вжиття додаткових заходів та зусиль для організації свого життя, зокрема, позивач вимушений через відсутність роботи позичати гроші у родичів, друзів та сторонніх осіб, що для нього є украй принизливим; також позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав, шукати з цією метою адвоката, що також пов`язано для нього з душевними переживаннями та моральним напруженням. Наявність негативних наслідків у вигляді моральних страждань позивача та їх причинного зв`язку з діями відповідача щодо порушення трудових прав позивача за такого є безсумнівним та очевидним. Для позивача оцінити перенесені ним моральні страждання порушенням його трудових прав важко, але сумою, яка б могла хоча б частково компенсувати їх для нього, є 200 000,00 грн. 07 квітня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що відповідач з позовною заявою [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не згодний, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Outcome: partial