Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В листопаді 2024 року позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 24.12.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №103024825, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6 кредитного договору №103024825 від 24.12.2022 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Укладаючи кредитний договір відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11\~та ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є Анкета позичальника від 24.12.2022 року, що заповнена позичальником. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору, 24.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №103024825 від 24.12.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №103024825 від 24.12.2022 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №948МЛ/Т від 30.05.2023 року. Сума заборгованості відповідача становить 39 275 грн. 00 коп., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 28 575 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за комісією становить 700,00 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вихідний №22740288/7374 від 05.11.2024 року. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №103024825 від 24.12.2022 року в розмірі 39 275 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою судді від 05.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, проте у своєму клопотанні до суду позивач просив справу розглянути без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась на адресу суду надала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 24.12.2022 року № 103024825, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. В договорі відсутній будь який рахунок відповідача, на який ТОВ «Мілоан» нібито повинні були перерахувати кошти, а отже вимоги позивача на думку відповідача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 24.12.2025 року на адресу суду ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 103024825 від 24.12.2022 року, отже передбачав всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору. Підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Доводи відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 56428984 від 24 грудня 2022 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на Кредит рах. № 473121*50 кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору, а тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір №103024825, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., строком на 105 днів до 08.01.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит, комісія за надання кредиту:700 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2 Договору про споживчий кредит, проценти за користування кредитом: 27000,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 6.1 Кредитного договору, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 Кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до платіжного доручення №56428984 від 24 грудня 2022 року ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 10000 грн. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений [PERSON] 08.04.2023 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. Враховуючи всі ці обставини, умови чинного законодавства та п.3.2.6 кредитного договору №103024825 від 24.12.2022 року позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Укладаючи кредитний договір відповідач [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11\~та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] даного договору є Анкета позичальника від 24.12.2022 року, що заповнена позичальником. Відповідно до умов кредитного договору, 24.12.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 року. Згідно умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №103024825 від 24.12.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №103024825 від 24.12.2022 року було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Кредит-Капітал» від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 року. Сума заборгованості [PERSON] становить 39 275 грн. 00 коп., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 28 575 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за комісією становить 700 грн. 00 коп. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вихідний №22740288/7374 від 05.11.2024 року. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З врахуванням викладено суд вважає, що для укладення цього договору в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», відповідач подав анкету-заявку на отримання кредиту №103024825. ТОВ «Мілоан», було направлено відповідачу електронне повідомлення (SMS) - одноразовий ідентифікатор, при веденні якого останній підтвердив прийняття умов кредитного договору від 24.12.2022 року. Як убачається з довідки про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор надісланий відповідачу 24.12.2022 року на номер телефону, який було вказано відповідачем. Таким чином, посилання відповідача на те, що він не укладав кредитний договір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо доведеності позивачем факту укладення між сторонами зазначеного договору. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до\~Законів України «Про платіжні послуги», « Про фінансові\~\~послуги та державне\~\~регулювання\~\~ринків фінансових\~\~послуг»,\~\~інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Частиною 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію»\~продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). Надане\~\~позивачем платіжне доручення від 24.12.2022 року підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів на суму 10000,00 грн., розрахунок\~\~заборгованості містить відомості, які дозволяють\~перевірити\~\~ правильність\~\~нарахування\~\~відсотків. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання. Відповідачем також не надано власного розрахунку заборгованості, з обґрунтуванням його правильності та повноти, на спростування розрахунку, наданого позивачем. За таких обставин суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, є належним і допустимим доказом розміру заборгованості по\~\~відсоткам. А тому беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 39 275 грн. 00 коп., а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved