Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послугу постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 01.12.2024 у розмірі 112 428, 69 грн, а також судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з теплопостачання. У відповідачів утворилась заборгованість станом на 01.12.2024 у розмірі 112 428, 69 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання, а також судові витрати у розмірі 3 028, 00 грн. Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження, та вирішено справу проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Разом із позовною заявою подав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч.4 ст.223 ЦПК України, ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання не виконували, плату за надані послуги з опалення та постачання гарячої води вносили не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем станом на 01.12.2024 утворилась заборгованість у розмірі 112 428, 69 грн. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст.150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). КП «Харківські теплові мережі» здійснює подачу теплової енергії відповідачам за о/р № [NUMBER] в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати послуг з опалення та постачання гарячої води не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 112 428, 69 грн. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого відповідачами не спростована. При цьому, відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами ненадання позивачем послуг з теплопостачання. Доказів добровільної сплати нарахованої суми відповідачі до суду не надали. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачами не подано. Відтак, вимоги позову обґрунтуванні, належним чином доведені, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved