Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 23.11.2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10211135743. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користування кредитом у розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони дійшли згоди, що кошти надаються позичальникові на умовах строковості, терміном на 24 календарних місяців платності - 4,5% від загальної початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 83.16% річних від загальної суми кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач своєчасно не повернув позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 05.11.2024 виникла заборгованість за кредитним договором, розмір якої становить 52 719.63 грн. та включає: 26 074.12 грн. - заборгованість за кредитом та 26 645.51 грн. - заборгованість за сумою комісії. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «Сучасний Факторинг», позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 52 719.63 грн., судовий збір в розмірі 2\~422.40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500.00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2025 року позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Сучасний\~Факторинг" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. З метою належного повідомлення відповідачу [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, судові повістки про виклик до суду, які були отримані відповідачем особисто, що підтверджується роздруківкою трекінгу з офіційного сайту Укрпошта (а.с.52, 54). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник позивача ТОВ "Сучасний факторинг" в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді (а.с.52, 54), причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 30 квітня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 23.11.2021 р. між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено Кредитний договір у формі Заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 10211135743. Предметом Кредитного договору у формі Заяви приєднання є надання позичальнику грошових коштів у розмір 27 207.77 грн., процентна ставка (звичайна) 4,50 % в місяць, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору 83.16%, строк кредиту 24 місяці, кінцевий термін повернення 23.11.2023 р., комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу 1 088.31 грн., штраф за кожен пропуск періодичного платежу 1 088.31 грн. Також 23.11.2021 р. позичальником було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту (а.с.27-31). Отже, дану згоду відповідач засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. З наданої позивачем виписки руху коштів по картковому рахунку за кредитним договором №10211135743 від 23.11.2021 р. вбачається, що заборгованість за кредитним договором №10211135743 від 23.11.2021 р. станом на 05.11.2024 р. становить 52 719.63 грн., яка складається із загальної заборгованості за тілом кредиту - 26 074.12 грн., загальної заборгованості за сумою комісії - 26 645.51 грн. (а.с.36-37). Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установ (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем викладені в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, та надані на їх підтвердження докази, не спростовані, доказів погашення заборгованості чи контррозрахунку заборгованості суду не надані. Таким чином, враховуючи, що ТОВ "Сучасний факторинг" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту не виконує і має борг по договору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 52 719.63 грн., яка складається із загальної заборгованості за тілом кредиту - 26 074.12 грн., загальної заборгованості за сумою комісії - 26 645.51 грн. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір № 28/08/24 від 28.08.2024 р. про надання правничої допомоги (а.с.38-42); додаткову угоду №5 від 10.12.2024 р. до Договору про надання правничої допомоги № 28/08/24 від 28.08.2024 р. (а.с.44); акт №203 прийому-передачі наданих послуг, згідно якого надання усної консультації, складання позовної заяви становить 6 500.00 грн. (а.с.45). У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved