Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, зареєстрованого 11 грудня 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1676. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що 11\~грудня 2020\~року сторони\~уклали шлюб.\~Від шлюбу\~сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та розходження поглядів щодо ведення спільного сімейного господарства, внаслідок чого шлюбні стосунки сторони припинили. Вони не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведуть, а тому збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з чим позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 26.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 08.04.2025 подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення кореспонденції адресату (а. с.20). 23.04.2025 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач повністю визнає заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити та провести розгляд справи без його участі. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11\~грудня 2020 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблено відповідний актовий запис № 1676. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 12). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів\~позовної заяви\~вбачається,\~що подружні\~відносини сторони\~припинили,\~і їх\~відновлювати позивачка\~не має\~наміру,\~наполягає на\~розлученні.Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої спільної неповнолітньої дитини, і це має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою не заявлено клопотання про зміну її прізвища, то суд приходить до висновку залишити їй прізвище\~« [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved