Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, який зареєстрований 29.08.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 72, а після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Судові витрати по справі погоджується нести одноособово. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрвували шлюб 29.08.2014. Від даного шлюбу в них народилася [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер. Збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме її інтересам. Позивачка в\~судове засідання\~не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позов підтримала, не заперечила проти винесення заочного рішення (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованим повідомленням копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками (а.с. 16) за останньою відомою адресою проживання, яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 20-21), а також шляхом опублікування виклику до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 18). Відзив на позов не подав. Причини неявки не повідомив. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 21 березня 2025 року суд відкрив провадження у даній справі та призначив розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що постановив відповідну ухвалу. 27 березня 2025 року позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, не заперечила про заочного розгляду справи. 23 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 29 серпня 2014 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції в Тернопільській області, про що складено актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.2014. Прізвище дружини як до, так і після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 7). Як установлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014, за час шлюбу у сторін народилася [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Остання з 23.11.2013 є громадянкою України, про що свідчить довідка № 3078 від 26.05.2014 (а.с. 10). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка стверджує, що між нею та відповідачем припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем неможливим. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Заперечень щодо залишення малолітньої дитини проживати разом з матір`ю, позивачкою по справі, від відповідача не поступало. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дочку залишити проживати з матір`ю. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 11), однак у позовній заяві просить вказані витрати залишити за нею. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved