Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 816193068 від 12.07.2021 року в розмірі 32 512 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтувано таким. 12.07.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 816193068 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV96WM8 12.07.2021року о 10:27:40 год. Заповнюючи анкету заяву відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Після вчинення дій відповідача 12.07.2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 8\~000,00 грн. на його банківську картку [NUMBER] хх-хххх-4388, що є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 816193068 становить 32\~512,00 грн., що складається з: 8\~000,00 грн. заборгованість по кредиту, 24\~512,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого встановлений до 28.11.2019 року. 28.11.2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії Договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року, інші умови залишені без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній Додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали Додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно до редакції від 31.12.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого встановлений до 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 8 від 17.12.2021 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32\~512 грн. 00 коп. 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. На підставі викладеного позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 816193068 у розмірі 32\~512,00 грн., понесені судові витрати, тобто сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. 22.01.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з викликом сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, при подач позову окремим пунктом просив дану цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи, оголошення на офіційному сайті «Судова влада», заперечень не надав, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 28.04.2025 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 12.07.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 816193068 (а.с. 15-17). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Акцепт договору відповідачем підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора MNV96WM8, час відправки ідентифікатора відповідачу 12.07.2021 року о 10:26:52 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується: QR-кодом, який знаходиться вкінці договору № 816193068 від 12.07.2021 року, у розділі 5 якого «Реквізити сторін» також зазначено електронний підпис із одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] MNV96WM8 (а.с. 19 зв.); заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 12.07.2021 року (а.с. 20); довідкою щодо дій позичальника і Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», в якій вказані особисті дані позичальника, які він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 12.07.2021 року (а.с. 23). Платіжним дорученням № d3d8a894-7b63-4007-bb7b-89b54e139e7b від 12.07.2021 року на суму 8 000,00 грн ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано кредитні кошти отримувачу: [PERSON] (картка 4441-11ХХ-ХХХХ-4388) (а.с. 21). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.9.1, п. 1.9.2. або п. 1.9.3. цього договору. Згідно з п. 1.7 кредитного договору, кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до п. 1.9.1 кредитного договору, на період строку, визначеного п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.9.2 кредитного договору, у випадку користування кредитом понад строк, встановлений у п. 1.7 договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Згідно з п. 1.9.3 кредитного договору, Базова кредитна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом, вказаного в п. 1.7 договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.9 цього договору. 31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого встановлений до 28.11.2019 року (а.с. 72-76). 28.11.2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії Договору факторингу продовжено до 31.12.2020 року, інші умови залишені без змін (а.с. 25). 31.12.2020 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2022 року (а.с. 26). В даній Додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишені без змін, відповідно до редакції від 31.12.2020 року (а.с. 26). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 155 від 12.10.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22 024 грн. 00 коп. (а.с. 33-34). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого, з урахуванням додаткових угод №2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року встановлений до 30.12.2024 року (а.с. 56-62, 42, 44). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 8 від 17.12.2021 року до Договору факторингу № № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 512 грн. 00 коп. (а.с. 42а-43). 14.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с. 53-55). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 14/02/2022-01від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32\~512,00 грн. (а.с. 47-48). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною першою ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. якого право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до Фактора ТОВ «Таліон Плюс». Копії Договорів факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року та № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Таким чином, суд приходить до висновку, що копії Договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК Українипередбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua та обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію`прирівнюється до письмової форми. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 27-33зв) з метою акцепту оферти та укладення електронного договору позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит. Із запропонованими умовами відповідач [PERSON] ознайомився та погодився з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. З огляду на те, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення суми заборгованості у розмірі 32\~512,00 грн. Факт отримання грошових коштів за кредитним договором № 816193068 від 12.07.2021 року та неповернення отриманих коштів, відповідачем не оспорюється. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 32\~512,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 8\~000,00 грн., та заборгованості по несплаченим відсоткам в сумі 24\~512,00 грн. Правильність наданого розрахунку розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідачем не спростована і не оспорена, контррозрахунку суду не надано. Розрахунок відповідає умовам кредитного договору, відображає заборгованість за простроченими відсотками, не містить нарахувань заборгованості по пені, комісії, індексу інфляції та річних, і не дає підстав ставити його під сумнів. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422 грн. 40 коп. Щодо витрат на правничу допомогу. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послугі виконанихробіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на підтвердження яких надані копії: договору про надання правової допомоги № 05/07/24-02 від 05.07.2024 року, укладеного між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с. 51-52); протоколу погодження вартості послуг (додаток № 1 до договору № 05/07/24-02 від 05.07.2024) (а.с. 52, зворіт); Додаткової угоди № 7 до договору № 05/07/24-02 від 05.07.2024 року з переліком справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в т. ч. щодо [PERSON] (а.с. 79); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Тараненка В.І. (а.с.50); довіреності позивача, виданої адвокату Тараненку В.І. (а.с.11). Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Отже на підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду надано розрахунок правничої допомогу за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 року: усна консультація (1 година) 500,00 грн.; вичення матеріалів справи (1 година) 500,00 грн.; складання позовної заяви (2 години) 5 000,00 грн., всього 6\~000,00 грн.; акт прийому передачі наданих послуг до договору № 05/07/24-02 від 05.07.2024 року. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп.

Outcome: approved