Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У січні 2025 року Акціонерне товариство «ПУМБ» (надалі по тексту АТ «ПУМБ»), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено два кредитні договори: 1. 15.02.2021 №1001815429101 на суму 40000 грн.; 2) 10.09.2021 №1001968216601 на суму 58069,48 грн.\~\~ Однак внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 31.10.2024 рок за відповідачем рахується непогашена заборгованість: по кредитному договору від 15.02.2021 у розмірі 46404,10 грн., яка складається з: 29 150,91 грн. заборгованості за кредитом; 7,65 грн. заборгованості по відсоткам; 17 245,54 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 10.09.2021 у розмірі 73401,50 грн., яка складається з: 55 567,63 грн. заборгованості за кредитом; 15,66 грн. заборгованості по відсоткам; 17 818,21 грн. заборгованість за комісією. Посилаючись на викладене просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами. Також просить розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавала. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив позов задовольнити частково, а саме не стягувати з відповідача комісію за кредитними договорами. Посилається на те, що [PERSON] є пенсіонером, інвалідом, потребує лікування і не в змозі платити 2 кредити. У судове засідання представник позивача не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15 лютого 2021 року [PERSON] підписала заяву №1001815429101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування згідно якої просить АТ «ПУМБ» видати їй кредит на споживчі цілі на суму 40 000 грн, на строк 24 місяці з процентної ставкою 0,01 % на місяць, та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99% на місяць(а.с.12). Цього ж дня відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту\~ за аналогічними умовами (а.с.13). Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином та надав кредитні кошти у розмірі 40 000 грн. (а.с.52). 09 вересня 2021 року [PERSON] підписала заяву №1001968216601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування згідно якої просить АТ «ПУМБ» видати їй кредит на споживчі цілі на суму 58 069,48 грн, на строк 48 місяці з процентної ставкою 0,01 % на місяць, та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,99% на місяць (а.с.18-21). Цього ж дня відповідачем підписано також паспорт споживчого кредиту\~ за аналогічними умовами (а.с.2). Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином та надав кредитні кошти у розмірі 58069,48 грн. (а.с.53). Внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, станом на 31.10.2024 року за нею рахується непогашена заборгованість: по кредитному договору від 15.02.2021 у розмірі 46 404,10 грн., яка складається з: 29 150,91 грн. заборгованості за кредитом; 7,65 грн. заборгованості по відсоткам; 17 245,54 грн. заборгованість за комісією (а.с.54-56); по кредитному договору від 10.09.2021 у розмірі 73401,50 грн., яка складається з: 55 567,63 грн. заборгованості за кредитом; 15,66 грн. заборгованості по відсоткам; 17 818,21 грн. заборгованість за комісією (а.с.57-60). Правильність таких розрахунків ніким не оспорюється, надані банком розрахунки не викликають у суду сумнівів щодо їх правильності, а тому такі береться до уваги, як докази щодо розміру заборгованості відповідача. Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Тобто положеннями статей 633, 634 ЦК Українипрезюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що банком за допомогою належних доказів доведені обставин, які підтверджують укладення з відповідачкою договору-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які нею підписані у заяві-приєднанні, зокрема, процентів, комісії та пені, та умов повернення кредитних коштів лише з можливістю договірного списання. Стосовно інших умов договору комплексного банківського обслуговування, в тому числі наслідків несвоєчасного виконання кредитних зобов`язань, позичальницею зазначено лише про ознайомлення з ними та їх розуміння. Відповідно до вимог статті 526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статті 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1054ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідно до положень пунктів 1-1 та 4 частини 1 статті 1 Закону «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Отже, судом встановлено, що умовами обох заяв про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування передбачено нарахування та сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначену сторонами кредитування та безпосередньо узгоджену з позичальником шляхом підписання заяв з такими умовами кредитування, а тому платежі за комісією правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. При цьому суд відхиляє прохання представника відповідача у судовому засіданні не стягувати комісію, оскільки: по-перше обставини на які він посилається не підтверджені жодними доказами; по-друге такі обставини самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у стягненні комісії. Відповідач відзиву з належними та допустимими доказами в заперечення проти позову та спростування доводів позивача не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15.02.2021 у розмірі 46 404,10 грн. та за кредитним договором від 10.09.2021 у розмірі 73 401,50 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, в розмірі 2422,40 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved