Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті відкрилась спадщина на майно, у тому числі на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно [PERSON] 28.12.2020 позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, постановою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року рішення суду першої інстанції залишено в силі. Позивач 05 квітня 2024 року до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлої [PERSON] на квартиру. Позивач зазначає, що оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, отримати дублікат позивач не має можливості, оскільки не є власником квартири (а.с.3-35). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження (а.с.43-44). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року витребувано у державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвої-Яремчук Т.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №640/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації: інформацію про те, за ким закріплено право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; інформацію про те, на підставі чого закріплене право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; викопіювання з поверхового плану квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.54-55). 30.07.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката Яценко О.В. в інтересах [PERSON] про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи (а.с.65-75). 04.09.2024 до суду надійшли витребувані докази від Першої Київської державної нотаріальної контори (а.с.76-133). 06.09.2024 до суду надійшли витребувані докази від Київського міського бюро технічної інвентаризації (а.с.134-140). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.163-164). 29.04.2025 до суду надійшли письмові пояснення відповідача, у яких представник КМР просить суд ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наголосив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 12 липня 1993 року, виданого відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності [PERSON] (а.с.111 зворот, 136-137). Згідно з копією розпорядження органу приватизації від 12 липня 1993 року №2992, прохання наймача [PERSON] про передачу квартири, в якій він мешкає і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , задовільнити і передати вказану квартиру в приватну власність (а.с.112). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2020 року, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.8, 79 зворот). Згідно з копією дублікату заповіту від 20 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демченко О.І., зареєстровано в реєстрі за №106, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати на момент смерті заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 88). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року визначено [PERSON] додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.14-19, 105-107, 119 зворот-122). Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року залишено в силі (а.с.20-30, 122 зворот-127). 05.04.2024 [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої київської державної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] (а.с.9, 115). Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кароєвої-Яремчук Т.М. від 16 квітня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності спадкодавця на квартири (а.с.10, 131). Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved