Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської\~ради,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власності\~на спадкове\~майно,\~що залишилося\~після смерті\~його баби\~ [PERSON] .\~ В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належні їй відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039252 та ТР № 006136 земельні ділянки площею 0,2848 га та 0,6349 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастрові номери 6124288800:01:001:0303 та 6124288800:01:001:1638 відповідно. На все майно спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивача. Він прийняв вищевказану спадщину, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем без реєстрації, однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, існує розбіжність в актових записах. Водночас інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. З\~огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності, з обставинами, викладеними в позові [PERSON] , погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 17.11.1986 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1964 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] і [PERSON] . Зі змісту відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №\~29-19-0.2131-5155/2-24 від 04.12.2024 року видно, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Устя-Зелене, с.\~Міжгір`я, с. Лука території Устя-Зеленської сільської ради за рахунок земель с.\~с.\~«Галичина» Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ТР № 039252) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,28 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0303, а також державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ТР № 006136) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,63 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1638, зареєстровані 11.08.2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100395782025 від 28.02.2025 року та № НВ-4600893822024 від 12.11.2024\~року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,6349 га та 0,2848 га, що належали [PERSON] відповідно до державних актів серії ТР №\~006136 і серії ТР № 039252 від 11.08.2004 року, присвоєно кадастрові номери 6124288800:01:001:1638 та 6124288800:01:001:0303 відповідно. Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ТР №\~006136 і серії ТР №\~039252 від 11.08.2004 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 09.04.2025 року). Баба позивача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2008 року, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 01.10.1998 року секретарем Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Малиняк Л. С., зареєстрований в реєстрі за №\~ 59, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно позивачу [PERSON] . Як видно зі змісту довідки № 831 від 26.08.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з нею ніхто не був зареєстрований. Згідно з довідкою № 928 від 25.10.2025 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , одна. На час смерті [PERSON] з нею за вказаною адресою проживав без реєстрації її внук [PERSON] , який після смерті баби підтримував будинок в належному стані, обробляв земельні ділянки, користувався всім спадковим майном, включаючи речі домашнього вжитку. За наявною в Монастириській міській раді інформацією [PERSON] у 1998 році було складено заповіт, посвідчений в Устя-Зеленській сільській раді, на ім`я [PERSON] , який спадкодавцем не змінено і не скасовано. Судом встановлено,\~що усвідоцтві\~про народження\~ [PERSON] \~(мати\~позивача)\~серії \~ [NUMBER] \~від 20.05.1964\~року баба позивача зазначена як [PERSON] , у заповіті, посвідченому 01.10.1998 року секретарем Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Малиняк Л. С., зареєстрованому в реєстрі за №\~ 59, вона зазначена як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2008 року як [PERSON] . Окрім того, встановлено, що в державних актах на право власності на земельну ділянку серії ТР № 039252 і серії ТР № 006136 вона зазначена як [PERSON] . Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 169/01-16 від 02.04.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека\~В.\~І. №\~114/02-31 від 06.03.2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] на земельні ділянки площею 0,2848 га та 0,6349 га згідно з державними актами на право приватної власності на землю серії ТР № 006136 і серії ТР №\~039252 відповідно, що залишилися після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. За змістом ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (аніж ті, що визначені в ч. 1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995\~року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абз. 1 п. 2 постанови). Поряд з цим, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року в справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) викладено висновок про те, що в справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, встановлення факту є передусім питанням доведення обставин, що входять до предмета доказування в справі, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, а зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке встановлення не є необхідним. Схожий за змістом висновок викладено в поставі Верховного Суду від 29.05.2024\~року в справі № 206/851/23. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ст. 1225 ЦК України. За приписами п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Також встановлено, що ім`я та по батькові баби позивача [PERSON] ,\~яке зазначене\~в її\~заповіті від\~01.10.1998\~року,\~а також\~в державних\~актах на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ТР №\~039252\~і серії\~ТР №\~006136\~не збігається\~із її\~іменем та\~по батькові,\~які зазначені\~у свідоцтві\~про смерть.\~Вказаний юридичний\~факт породжує\~правовий наслідок\~і від\~нього залежить\~виникнення майнових\~прав у\~позивача,\~зокрема отримання\~спадщини після\~смерті баби.\~Також встановлено,\~що бабі позивача [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,2848 га та 0,6349 га відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №\~039252 та ТР № 006136, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастрові номери 6124288800:01:001:0303 та 6124288800:01:001:1638 відповідно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та прийняли її, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору, залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved