Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

05.12.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить: встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а саме того, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, залишеним після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області; визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого 05.07.2024 року ФОП [PERSON] , складається з житлового будинку літ.А, тераси, ганку, загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 50,7кв.м., сараю літ.Б, погребу літ.п/Б, криниці літ.№1, хвіртки літ.№2, огорожі літ.№3, вартість якого відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного 22.07.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро оцінки Авеню», становить 70860грн.00коп., в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Будучи спадкоємицею після смерті баби, вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, через що вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в засідання не з`явилася, згідно поданої письмової заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання також не з`явився, згідно поданої письмової заяви просить справу розглянути за йоговідсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положенням частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин 1, 3 статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною 4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України 2004\~року,\~ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 01 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до пунктів 1, 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. За змістом норм розділу УП спадкового права ЦК України у редакції 1963 року, спадковим майном є майно, яке на праві приватної власності належало спадкодавцю на час його смерті. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 527 ЦК Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21.03.2000 року Глинською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до статті 529 ЦК Української РСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно статті 553 ЦК Української РСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як вбачається з листів-довідок Глинського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області від 12.08.2024 року № 362, від 12.09.2024 року № 10-02-12/421, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] в селі Глинськ Калинівського району Вінницької області. Даний факт також підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON] , які 06.02.2025 року були засвідчені в.о.старости Глинського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області Боримським О.О. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого статтею 553 ЦК України не подавала, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно по місцю відкриття спадщини, не має можливості. Частиною 1 статті 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392\~ЦК України). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до довідки Глинського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області від 12.09.2024 року № 10-02-12/419, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , згідно господарської книги № 2 за 1996-2000 роки належить [PERSON] . Згідно Технічного паспорту, виготовленого 05.07.2024 року ФОП [PERSON] , будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ.А, тераси, ганку, загальною площею 78,2кв.м., житловою площею 50,7кв.м., сараю літ.Б, погребу літ.п/Б, криниці літ.№1, хвіртки літ.№2, огорожі літ.№3, вартість якого відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного 22.07.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро оцінки Авеню», становить 70860грн.00коп. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved