Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з Держаного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2024 року його обуло звільнено на підставі наказу про звільнення № 1423/ос за власним бажанням у зв`язку з прийняттям на роботу за конкурсом. В день\~звільнення позивача,\~а саме04 листопада 2024 року, відповідач не здійснив виплату належних йому коштів (сум заробітної плати), що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України. Остаточний розрахунок з позивачем по виплаті належних йому сум заробітної плати проведено відповідачем 28.01.2025 року. Отже, на думку позивача, відповідач повинен був нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.11.2024 року по 28.01.2025 року в розмірі 51321,74 грн., з розрахунку: 841,37 грн. х 61 робочих дні = 51321,74 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року по справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін від відповідача не надходило. 03 березня 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від ДП «Схід ГЗК» надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП «СхідГЗК» вважає розрахунок позивача щодо стягнення суми середнього заробітку неправильним. На його думку, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні повинен складати 49640,83 грн. (841,37 х 59 робочих днів), за період з 05.11.2024 року по 27.01.2015 року, оскільки останній платіж відбувся 28.01.2025 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно\~зі ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами\~ст. 43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «СхідГЗК». Згідно наказу № 1423 о/с від 04.11.2024 року, звільнений за власним бажанням у зв`язку з прийняттям на роботу за конкурсом, ч. 1 ст. 38 КЗпП України. З виписки по картці [PERSON] за період з 01.11.2024 року по 29.01.2025 року вбачається, що 28.01.2025 року позивачу було виплачено залишок заборгованості по заробітній платі у розмірі 6936,91 грн. Як вбачається з матеріалів справи, середньоденний дохід позивача на момент звільнення згідно із положеннями «Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ№ 100 від 08 лютого 1995 року» становить 841,37 грн. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом ст. 116 КЗпП України,\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Слід зазначити, що виплата працівнику його середнього заробітку здійснюється за весь час затримки по день фактичного розрахунку в робочих днях, починаючи з наступного дня після звільнення. Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.11.2024 року по 28.01.2025 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 51321,74 грн. (841,37 х 61 робочих днів), Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Вирішуючи питання судового збору, суд вважає за необхідне, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним при зверненні до суду витрати за сплату судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved