Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В позові позивач посилається на те, що 23.03.2010 шлюб між її батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] було розірвано. Вона проживала з матір`ю, перебувала на її утриманні, мати займалася її розвитком та вихованням. Батько лише сплачував аліменти за рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.10.2011. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Комунальному закладі фахової перед вищої освіти «Уманський медичний фаховий коледж Черкаської обласної ради» з 01.09.2022, на денному стаціонарі та державній основі, спеціалізація сестринська справа, 3 курс, термін навчання до 30.06.2026. Оскільки вона є студенткою, отримує стипендію у розмірі 890 грн. на місяць, кошти на утримання її надає матір. Так як її батько є працездатного віку та має можливість утримувати свою повнолітню доньку на період навчання, однак добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь, аліменти на її утримання на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи з 27.02.2025 і до закінчення навчання, 30.06.2026. Ухвалою судді від 12.03.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 31.03.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позов [PERSON] він не визнає. Вказує, що 22.10.2011 він одружився і від шлюбу має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні та є особою з інвалідністю, а придбання необхідних засобів реабілітації для дитини має велику вартість. Крім того, на його утриманні знаходиться мати [PERSON] , [INFO], яка не працює та не отримує ні пенсії, ні соціальної допомоги, тому він не має змоги надавати дочці матеріальну допомогу у заявленому розмірі. При цьому позивач працює і має самостійний заробіток, що підтверджується скріншотами з сторінки позивача в соціальній мережі «Інстаграм» та перепискою з ним у месенджері «Вайбер». Позивачка у позові також не зазначає, що поступила на навчання на комерційній основі з 01.09.2022 і сплачувала за навчання 1 100,00 грн. в місяць з отримуваних аліментів. З ініціативи відповідача, який є учасником бойових дій, з 01.09.2023 дочка переведена на державну форму навчання, як дочка учасника бойових дій, не сплачує за навчання кошти, та щомісячно отримує соціальну стипендію у розмірі 890,00 грн. Позивачка зазначила у позові, що потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та розвитку, але жодних доказів такої потреби нею до позову не надано. Враховуючи обставини справи, він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 3000 грн. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] та її батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.03.2010, актовий запис № 134, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.02.2011. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.02.2011, актовий запис № 52, батьками вказано: [PERSON] , [PERSON] . На даний час позивач [PERSON] є повнолітньою та відповідно до довідки № 50 від 27.02.2025 навчається з 01.09.2022 в Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Уманський медичний фаховий коледж Черкаської обласної ради», спеціалізація - сестринська справа, на денному стаціонарі на державній основі, 1 курс, наказ № 36 від 29.07.2022, термін закінчення навчання 30.06.2026. Позивач отримує стипендію у розмірі 890 грн., що підтверджується довідкою про доходи, що видана Комунальним закладом фахової передвищої освіти «Уманський медичний фаховий коледж Черкаської обласної ради» 27.02.2025. Позивач вказує, що її батько є працездатного віку та має можливість утримувати її на період навчання, однак добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3 ст. 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей не є безумовним, визначальним є саме матеріальна можливість батьків утримувати свою повнолітню дитину, що продовжує навчання. Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як мати позивача, так і відповідач. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої дочки та враховує, що відповідач має стабільний дохід, який за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року становив 488952,77грн., що вбачається з довідки про доходи від 245.03.2025 №216/28/01-2025, виданою начальником УФЗБО ГУНП в Кіровоградській області. З письмових пояснень відповідача, що викладені у відзиві на позов вбачається, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, у заявленому позивачем розмірі, у зв`язку з перебуванням на його утриманні ще однієї малолітньої дочки [PERSON] , яка є дитиною з інвалідністю та не працездатної матері [PERSON] , яка не працює та не отримує будь-яких соціальних виплат та пенсії. При цьому, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2011, відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »). У даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.03.2013. Відповідно до посвідчення № [NUMBER] та медичного висновку № 211 від 21.10.2015, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, законний представник - мати [PERSON] . Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів наявності на його утриманні матері. Відповідно до довідки № 69 від 13.03.2025 Комунального закладу фахової передвищої освіти «Уманський медичний фаховий коледж Черкаської обласної ради», [PERSON] дійсно була зарахована до Уманського медичного фахового коледжу на контрактну форму навчання, відділення «сестринська справа» з 01.09.2022 та була переведена на державну форму навчання з 01.09.2023 у зв`язку з тим, що були поданні документи батька, який є учасником бойових дій. Згідно наказу № 90 від 13.09.2023 [PERSON] отримує соціальну стипендію у розмірі 890 грн. Також, слід зазначити, що надані відповідачем скріншоти з сторінки позивача в соціальній мережі «Інстаграм», не можуть взятися до уваги судом, як докази отримання позивачем додаткового заробітку. Незважаючи на те, що позивач не надала конкретних доказів на підтвердження своїх витрат, суд вважає доведеним той факт, що дитина потребує грошових коштів на своє утримання зі сторони батька. При цьому розмір таких витрат позивачем не обґрунтований та для суду є невідомим. Крім того, позивач не надала суду доказів стосовно того, який стан здоров`я має вона сама, та чи отримує вона матеріальну допомогу від матері, яка також має обов`язок по утриманню доньки. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини з інвалідністю, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки в твердій грошовій суміу розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 27 лютого 2025 року до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved