Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, між ними часто виникали непорозуміння, які переростали у сварки та скандали. Відповідач часто безпричинно влаштовував конфлікти, чим принижував її жіночу гідність, психологічно травмував. У тяжких сімейних обставинах не підтримував її. Створював конфліктні ситуації з дітьми. Тому припинили подружні стосунки, тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка втратила почуття любові до відповідача, подальше збереження сім`ї неможливе, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 23.04.2025 подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. За таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту позову, із долученого до справи свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.2-3, 4) видно, що сторони зареєстрували шлюб 03.01.1997 у виконавчому комітеті Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 1, в шлюбі мають двоє повнолітніх дітей, через часті непорозуміння, які переростали у сварки та скандали, припинили подружні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка, як убачається із змісту позову та її заяви до суду від 23.04.2025, просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного\~Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судових витрат (а.с.1).

Outcome: approved