Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 16.11.2011 року виконавчим комітетом Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у якому у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Вказував, що починаючи з осені 2024 року вони з відповідачкою припинили фактичні шлюбні відносини, внаслідок численних непорозумінь, конфліктів та сварок. Фактично втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. З того часу і досі вона проживає окремо від сім`ї. Вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливим. Крім того зазначив, що з початку осені дочка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні та вихованні, натомість відповідачка з сином проживає окремо. Вказував, що він самостійно доглядає та виховує дочку, оплачує витрати на додаткові заняття, одяг, їжу, звертається з нею до лікарів. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Сина залишити проживати разом із матір`ю. Дочку залишити проживати разом з ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16.11.2011 року Виконавчим комітетом Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №29, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення проживати дітей разом із батьком та матір`ю, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким із батьків будуть проживати діти відсутній, а тому просив залишити сина після розірвання шлюбу проживати разом із матір`ю, а дочку - з батьком. Також між сторонами укладено нотаріально посвідчений, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Погорєловою М.Ю., договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, згідно якого батьки досягли згоди щодо місця проживання їх дочки [PERSON] , а саме разом із батьком. Також батько зобов`язується піклуватися про здоров`я дитини, самостійно утримувати дитину, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя та освіти. Дану обставину також підтвердила і відповідачка визнаючи позовні вимоги. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому для можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає з дитиною, зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дитини за новим місцем проживання, можливості забезпечити дитині відпочинок за кордоном, а також оформлення і отримання належних виплат. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що син після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із матір`ю, а дочка з батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved