Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року), що підтверджує його належність до громадянства України. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] народився [INFO] в селі Хренів, Кам`янка-Бузького району Львівської області. З моменту народження він постійно проживав на території України, але паспорт громадянина України не отримав. Мав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який ним був втрачений. Тобто на даний час у нього відсутній документ, який підтверджує факт реєстрації постійного місця проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13.11.1991. 30 січня 2025 року [PERSON] звернувся до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області із заявою про первинне оформлення паспорта громадянина України, оскільки відсутність даного паспорта перешкоджає йому повноцінно користуватись своїми правами, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України. Таким чином, без встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON] позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України та змушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, просив заяву задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що оскільки він є людиною похилою віку, то не має можливості оформити пенсію, так як в нього відсутній паспорт громадянина України. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні щодо задоволення заяви поклалася на думку суду. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження № 00050406507 від 02.04.2025, [PERSON] народився [INFO] в селі Хренів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис про народження № 13. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 26.02.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 26.05.1997 року. Судом встановлено,\~що як вбачається з відомостей зазначених у військовому білеті серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , освіта: 11 класів в 1966 році. Закінчив ПТУ № 12 м. Львова по спеціальності каменщик-монтажник. З 12.09.1967 розпочав проходження військової служби у в/ч [NUMBER] та [PERSON] [NUMBER] . 27.08.1969 був звільнений в запас за станом здоров`я. Крім того, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, [PERSON] періодично їздив на заробітки в Туркменістан, де працював у Байрам-алінському районному комбінаті з 1986 по 1990 роки та періодично працював в даному комбінаті по 1994 рік, про що зазначено в трудовій книжці серії [NUMBER] . Як вбачається із рішення про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України від 30.01.2025,16.01.2025 до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області із заявою, щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, звернувся [PERSON] , [INFO] , уродженець села Хренів, Кам`янка-Бузького району Львівської області. З`ясовано, що [PERSON] до територіальних органів та територіальних підрозділів не звертався, паспортом громадянина України не документувався, відомості про реєстрацію місця проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) відсутні. Таким чином, Кременецьким відділом УДМС у Тернопільській області тотожність особи [PERSON] підтверджено, однак не встановлено належність до громадянства України. Згідно акту обстеження від 25.03.2025, складеного депутатом Кременецької міської ради восьмого скликання Герасимовичем О.В., [PERSON] ( [INFO] ) станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджують свідки: [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ Свідок\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснила,\~що вона\~є рідною\~сестрою \~заявника.\~Її \~брат [PERSON] з моменту народження постійно проживав на території України, мав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який ним був втрачений, паспорт громадянина України він вчасно не отримав. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем, [PERSON] періодично їздив на заробітки в Туркменістан, де працював у Байрам-алінському районному комбінаті з 1986 по 1990 роки. Станом на 24\~серпня 1991\~року [PERSON] перебував на території України та постійно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а згодом коли побудувався проживав за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є товаришом [PERSON] , знає його з 1990 року. Підтвердив той факт, що [PERSON] 24 серпня 1991 року перебував на території України та проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а згодом коли побудувався проживав за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п.п.1 п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302,\~ [PERSON] було відмовлено в оформлені паспорта громадянина України. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України», і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, в редакції\~Указу Президента України від 27.06.2006 року №588/2006\~зі змінами, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи підчас її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. За таких обставин, юридичне значення має факт постійного проживання заявника на території України в певний період часу, а саме станом на 24 серпня 1991 року чи станом на 13 листопада 1991 року. За змістом п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт). З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області з заявою про видачу паспорта громадянина України. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у\~ст. 273 ЦПК України\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2\~ст.256\~ЦПК України,\~суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~ст. 256 ЦПК України\~та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.2 ч. 5\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved