Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 71/200 частку у спільній власності подружжя домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та припинити право власності на 71/200 частку за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , у спільній власності подружжя цього ж домоволодіння. В обґрунтування позову зазначає, що під час шлюбу з [PERSON] подружжя 18.10.2006 року спільно придбало за спільні кошти 71/100 частину домоволодіння по [ADDRESS] , вартістю 34 930 грн. Право власності зареєстровано за відповідачем. Згідно з оцінкою на 13.01.2025 року, вартість усього майна становить 787 505 грн, 71/100 частини 559 128 грн. Вказує, що майно, придбане під час шлюбу, є спільною сумісною власністю, незалежно від того, на кого зареєстроване. Частки подружжя рівні. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку цього майна, вартістю 279 564,28 грн. Ухвалою суду від 11.02.2025 року в справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, але надіслала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, не порушує права та інтереси сторін та інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу сторонами було придбано 71\\100 частину домоволодіння [ADDRESS] (після перейменування, наразі, [ADDRESS] ) на земельній ділянці розміром 520 кв.м., вартістю 34\~930,00 грн що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.10.2006 року, витягом з Державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту від 11.10.2006 року. Згідно Звіту про оцінку ринкової вартості зазначеної нерухомості на дату оцінки 13.01.2025 року: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 48.9 кв., житловою 29.8 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , наданого ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ», складає 787 505 грн.00 коп. Вартість 71/100 частки об`єкту оцінки становить 559 128 грн.55 коп. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відтак, відповідно до статті 61 СК України житловий будинок і земельна ділянка за цією ж адресою призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, враховуючи положення статей 60,70 СК України вищевказане майно є спільним майном сторін, частки в якому є рівними, тому кожному з них має належати на праві власності по 1/2 частині за кожним. Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для визнання придбаної 71/100 частини домоволодіння, за вказаною вище адресою, спільним сумісним майном подружжя і визнання за позивачем [PERSON] , в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя, право власності на 1/2 частку, вартість якої складає 279\~564 грн. 28 коп. (з розрахунку 559\~128 грн. 55 коп. : 2), а тому кожному з подружжя має належати по 71/200 частці (з розрахунку 71/100 : 2). Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 1397,82 грн. судового збору, а 1397,82 грн. судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved