Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у січні 2025 р. представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача суму основного боргу 188840 грн. 48 коп., 3% річних - 1764 грн. 18 коп., інфляційну складову боргу - 7 146 грн. 16 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2024 між ТОВ «ЯСНО+» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №77771753017 ПВ, відповідачу присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . На підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії в інтернет-сервісі «Особистий кабінет», сформовано та видано рахунки за розрахункові періоди «серпень 2024 р.» - «жовтень 2024 р.»: від 13.08.2024 на суму 91622 грн. 88 коп.; від 13.09.2024 на суму 53623 грн. 40 коп.; від 13.10.2024 на суму 43594 грн. 20 коп. Таким чином, за період з 01.08.2024 по 31.10.2024 відповідачу нараховано послуги з постачання електричної енергії на суму 188840 грн. 48 коп., які [PERSON] не оплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. Також, за період з серпня 2024 р. по жовтень 2024 р. відповідачу нараховано 3% річних -в сумі 1764 грн. 18 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 7 146 грн. 16 коп. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 справу розподілено на суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 40-41). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 42-43). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом ухвали про відкриття провадження від 24.01.2025. Відзив на позовну заяву до суду не направила, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно положень ст. 190 ЦПК України, на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження від 29.01.2025, однак поштове відправлення не було отримане відповідачем та повернулось до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 83). Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 22.07.2024 між ТОВ «ЯСНО+» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №77771753017 ПВ, відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с. 12-16). Пунктом 6.2. договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором. Пунктом 7.2 договору встановлено, що постачальник зобов`язується забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та умов цього договору; нараховувати та виставляти рахунки споживачу за електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ, цим договором та додатками до нього. Відповідно до комерційної пропозиції «Строкова без розподілу» постачальника електричної енергії ТОВ «ЯСНО+», що є додатком до договору №77771753017 ПВ від 22.07.2024, розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом перерахування коштів тільки на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника (п. 4.1). Пунктом 9.1 комерційної пропозиції визначено, що договір на умовах комерційної пропозиції починає діяти з 01.08.2024, але не раніше дати підписання цієї комерційної пропозиції. Договір укладається на строк 12 календарних місяців та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не відмовиться від його пролонгації (а.с. 17-19). Відповідно до наданих позивачем рахунків, відповідачу нараховано надані послуги за електроенергію за серпень 2024 р. - 91622 грн. 88 коп., за вересень 2024 р. - 53623 грн. 40 коп., за жовтень 2024 р. - 43594 грн. 20 коп. Загальна сума послуг становить 188840 грн. 48 коп. (а.с. 24-26). На адресу відповідача надіслано вимогу про сплату заборгованості за електричну енергію за період з серпня 2024 р. по жовтень 2024 р. в розмірі 188840 грн. 48 коп. (а.с. 28-32) ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), якими врегульовано відносини між громадянами та енергопостачальниками та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 3.1.1. ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Відповідно до пп. 1), 8) п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Згідно п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачений обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Таким чином, відповідач - є споживачем послуг з постачання електричної енергії, що забезпечує та надає ТОВ «ЯСНО+». Між позивачем та відповідачем діють договірні правовідносини про постачання електричної енергії, згідно якої постачальник бере на себе зобов`язання забезпечити надання споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію у терміни, передбачені договором. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, розрахунки, надані позивачем не оспорила, не подала доказів на їх спростування повне або часткове. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЯСНО+» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3 % річних та інфляційних складових боргу, підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст. 319, 322, 526, 210, 612, 625, 714 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

Outcome: approved