Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Василенко Т.В., звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №33314, вчинений 07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 11850,30 гривень; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», код ЄДРПОУ 37616221, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 968,96 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що січні 2022 року дізналася, що стосовно неї приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження №67766749 з виконання виконавчого напису №33314, вчиненого 07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості в розмірі 11850,30 гривень, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2021 року та виконавчим написом від 07.10.2021 року. Позивачка вважає зазначений напис незаконним, вчиненим з порушенням законодавства, виходячи з того, що жодних цивільно-правових відносин з ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" у неї ніколи не було. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження з`ясувалося, що виконавчий напис вчинено для стягнення заборгованості за Кредитним договором №013-20062-050813 від 05 серпня 2013 року, який нібито був укладений з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №31 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2017 року до товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА". Жодних договорів з ПАТ «Дельта Банк» вона не укладала та не отримувала від банку коштів. Позивач вважає, що виконавчий напис №33314, вчинений 07.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, є незаконним і не відповідає вимогам щодо порядку вчинення нотаріальних дій. Законом України «Про нотаріат» (ст.87) та «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (п.1 глави 16 розділу II) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який посилається приватний нотаріус у виконавчому написі, був нечинним (в редакції на час вчинення виконавчого напису), тому на час вчинення спірного виконавчого напису кредитні договори не належали до документів, за якими стягнення заборгованості провадилося у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, законні підстави для вчинення виконавчого напису відсутні, що має наслідком визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 10 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду. У зазначений судом строк представник позивача усунула недоліки позовної заяви в повному обсязі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.02.2025 року залучено до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», треті особі: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», яке розташоване за адресою м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, код ЄДРПОУ 37616221. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, просив судові засідання проводити за його відсутності, про що зазначив в клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Від представника\~відповідача до\~суду надійшла\~заяви,\~в якій\~він визнає\~позовні вимоги\~в частині\~визнаннявиконавчого напису №33314, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 07.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 07.10.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~Володимиром Олександровичем\~було вчиненовиконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33314 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 11850,30 гривень. Підставою для вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Бригіда В.О. зазначає положення сттатті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Як вбачається із змісту виконавчого напису, він вчинений для стягнення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №013-20062-050813 від 05 серпня 2013 року, який нібито був укладений з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №31 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2017 року до товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. від 03.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67766749 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості в розмірі 11850,30 гривень. Також матеріали справи свідчать про те, що 20.11.2014 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », про що свідчить надане суду свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно рішення №1 від 25.03.2024 року та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань було змінено найменування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до приписів статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.3.1 та 3.2 глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 3.5. глави 16 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» на нотаріуса покладений обов`язок при вчиненні виконавчого напису перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172) після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами було доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості» Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 за позовом до Кабінету Міністрів України про визнання нечинними та скасування пунктів постанови було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч.2 ст. 14 КАС України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. За ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Листом Міністерства юстиції України від 25.06.2020 року № 5235/19.5.6/32-20 Мінюст звернув увагу нотаріусів на те, що враховуючи судові рішення у справі № 826/20084/14, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.ст.137,138, 140-141 ЦПК України. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12 грудня 2024 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акту від 21 квітня 2025 року та - \~ \~ \~ \~копія квитанцій №17 від 23.12.2024 року та №4 від 23.02.2025 року до прибуткового касового ордера. Відповідачем подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якій він просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 6500 грн до 2230 грн, мотивуючи це тим, що середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах, які були розглянуті судами в 2021 році складає 2230 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи часткове визнання позову ввідповідачем, співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, та застосовуючи положення п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи співмірність витрат, суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 5500,00 грн. Витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, становлять 968,96 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved