Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 08.04.2025 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява про визнання позову. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 21 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1128. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо судового збору, то первісно позивачем було подано позов про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, потім до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила розглянути лише вимогу про розірвання шлюбу, зазначивши, що спір щодо поділу майна подружжя вирішено у позасудовому порядку. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 8 236,16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 72318996 від 24.02.2025. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи положення ст.142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн (50% від розміру судового збору за позовну вимогу немайнового характеру), а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 7 630,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved