Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.08.2020 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та спільне проживання як сім`ї припинено. Фактично сім`я припинила своє існування, а тому просив суд про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, справу просив розглядати за його відсутності. Окрім того, просив суд не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2020 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце реєстрації: Новоодеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), від 26.08.2020 року, актовий запис № 57). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] ). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1 ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, відсутність заперечень проти цього від відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У заяві відповідачем заявлено клопотання, щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвище, яке набуто в шлюбі « [PERSON] ». Позивач просив суд не стягувати із відповідача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved