Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, щомісячно в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення позивачем, [PERSON] , двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Також просить стягнути з відповідача на свою користь половину вже понесених додаткових витрат на навчання дитини, що становлять 6500,00 грн одноразово. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що 18.02.2005 між його батьками [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2009 було розірвано. Зазначив, що у цьому шлюбі [INFO] народився він, [PERSON] та його сестра [PERSON] . Посилався, що вони з сестрою проживають разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні. Зазначив, що 07.11.2023 Московський районний суд м. Харкова затвердив мирову угоду, укладену між [PERSON] та відповідачем, згідно з якою відповідач зобов`язався сплачувати аліменти в розмірі 5 000,00 грн на обох дітей до їхнього повноліття. 16.10.2024 йому, [PERSON] , виповнилося 18 років. Зазначив, що у 2024 році він розпочав навчання у вищому навчальному закладі у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця (ХНЕУ ім. С. Кузнеця), тому він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Посилався, що він потребує матеріальної підтримки для оплати освітніх послуг. На сьогоднішній день витрати на навчання у вищому навчальному закладі складають 13 000,00 грн. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 104 000,00 грн, окремо за кожен навчальний рік 26\~000,00 грн. Посилався, що відповідач повинен сплатити на користь позивача частину зазначених витрат, вже понесених ним у сумі 13\~000 гривень, а саме 6 500,00 грн. Також просив стягувати з відповідача на його, позивача, користь аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, що продовжує навчання, щомісячно в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ним, [PERSON] , двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 16 січня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишив без руху, надав позивачу строк - 5 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених недоліків. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 30 січня 2025 року відкрив провадження у справі, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначив судове засідання. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 27 лютого 2025 року повернув зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, підписану та подану адвокатом Хрустовською О.П. Московський районний\~суд м.\~Харкова ухвалою\~від 14\~квітня 2025\~року відмовив [PERSON] у прийнятті зустрічного позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька до спільного розгляду з первісним позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, стягнення додаткових витрат. Участь у\~справі сторін\~та інших\~учасників справи Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі з підстав, як про це зазначено в позовній заяві. зазначив, що до досягнення ним повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі, відповідно до укладеної та затвердженої судом мирової угоди на його утримання та утримання його сестри, копію ухвали про затвердження судом мирової угоди ним надано суду. Зазначив, що він навчається на першому курсі університету денної форми навчання за контрактом. Посилався, що він не працює, його фінансово утримує мати, яка має нестабільний заробіток, та баба, яка отримує пенсію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у судовому засіданні був присутній повноважний представник відповідача адвокат Хрустовська О.П. Представник відповідача [PERSON] адвокат Хрустовська О.П. у судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги відповідач не визнає. Зазначила, що відповідач є пенсіонером, має проблеми зі здоров`ям, зокрема з рухливістю, він потребує заміни суглобів. Посилалася, що відповідач отримує мінімальну пенсію у розмірі 2800,00 грн на місяць. Зазначила, що раніше відповідач був підприємцем, але наразі він є пенсіонером. Посилалася, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти, він є непрацездатною людиною, має інвалідність, та не має жодного майна на праві власності. На запитання позивача повідомила, що свою підприємницьку діяльність відповідач припинив у 2023 році. На запитання суду зазначила, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України відповідач переїхав до Німеччини, де й проживає. Зазначила, що їй невідомо, чи отримує відповідач у Німеччині якісь грошові виплати, але їй відомо, що він отримує пенсію на території України. Посилалася, що зі слів відповідача їй відомо, що останній не має на праві власності майна, однак документальні підтвердження цьому у неї відсутні. У судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова, яка міститься при матеріалах справи, було затверджено угоду, відповідно до якої відповідач сплачував аліменти на утримання сина, позивача у справі, та дочки до досягнення ними повноліття в розмірі 5\~000 гривень щомісяця. Суд, з`ясувавши думку присутніх у судовому засіданні позивача та представника відповідача, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи відповідача, який був представлений у судовому засіданні повноважним представником адвокатом Хрустовською О.П., проти чого не заперечували присутні у судовому засіданні позивач та представник відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1526. Батьками [PERSON] є: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 9). Таким чином своє підтвердження знаходить обставина того, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком позивача [PERSON] . Відповідно до копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2009 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , укладений 18.02.2005, про що зроблено актовий запис №116 та зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, - розірвано (а.с. 8). Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року по справі №643/8100/23 спільну заяву позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] (в особі представника адвоката Хрустовської О.П.) про затвердження мирової угоди від 07.11.2023 - задоволено. Затверджено мирову угоду від 07.11.2023, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] (в особі представника адвоката Хрустовської О.П.). Сторони домовилися, що протягом наступного року, а саме з 16 листопада 2023 року до дня повноліття дітей, [PERSON] буде сплачувати аліменти 5\~000,00 гривень на користь спільних дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-19). Як убачається зі змісту Договору №2024.03.075.010.6.01.065/1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 31.08.2024, укладеного між Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця та [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , предметом даного договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. Заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу платної освітньої послуги, а саме: за формою навчання денна, факультет менеджменту і маркетингу, з 01.09.2024 навчально-науковий інститут менеджменту і маркетингу. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 104000,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2024-2025 навчальний рік 26000,00 грн (за семестр 13000,00 грн); 2025-2026 навчальний рік 26000,00 грн (за семестр 13000,00 грн); 2026-2027 навчальний рік 26000,00 грн (за семестр 13000,00 грн); 2027-2028 навчальний рік 26000,00 грн (за семестр 13000,00 грн) (а.с. 10). Відповідно до копії платіжної інструкції №8А01-930Х-Т9Е3-А351 від 14.09.2024 [PERSON] оплатив на рахунок ХНЕУ ім. С. Кузнеця суму 13000,00 грн, призначення платежу: оплата за навчання, [PERSON] , 1 курс, спеціальність 075 «Маркетинг» (а.с. 11). Зі змісту\~довідки №560/31\~від 03.01.2025,\~виданої директором\~(керівником)\~навчально-наукового\~інституту менеджменту\~і маркетингу\~Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, убачається, що [PERSON] є студентом першого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти академічної групи 6.03.075.010.24.3 денної форми здобуття вищої освіти навчально-наукового інституту менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Закінчує навчання 30 червня 2028 року. Зарахован до університету наказом №738/18-С від 31.08.2024 з 01.09.2024 (а.с. 20). Відповідно до\~довідок про\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні\~осіб з\~Реєстру територіальної\~громади міста\~Харкова від\~12.02.2021\~та від\~14.01.2025,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~перебувають на\~реєстраційному обліку\~такі особи:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(а.с.\~12,\~24). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ч. 1\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 3\~ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму\~Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписом ч. 1 ст. 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У ході судового розгляду встановлено, що позивачу [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років, він навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням. Отже, суд дійшов висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України\~підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що [PERSON] навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, навчається за рахунок коштів фізичних осіб, вартість навчання на рік становить 26\~000,00 гривень (13\~000,00 гривень за семестр), не працює. У свою чергу, відомостей щодо наявності на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість відповідача приймати участь у матеріальному забезпеченні повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не надано. Щодо посилань представника відповідача у судовому засіданні на те, що відповідач має проблеми зі здоров`ям та потребує заміни суглобів, не має жодного майна на праві власності, то суд ураховує, що доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. Більш того, у судовому засіданні представник відповідача зазначила, що документальних підтверджень відсутності майна у відповідача на праві власності вона не має, їй це відомо зі слів самого відповідача. Крім того, представник відповідача посилалася, що відповідач наразі мешкає з дружиною у Німеччині, але їй невідомо, чи отримує він там грошову допомогу. Що стосується посилань представника відповідача на те, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за віком, розмір якої, наскільки їй відомо зі слів відповідача, становить 2\~800,00 гривень на місяць, є особою з інвалідністю, то суд бере до уваги вказані обставини, водночас зауважує, що жодних доказів на підтвердження обставин того, що доходи відповідача складаються лише з його пенсії, яка становить суму в розмірі 2800,00 гривень, суду не надано. Разом з тим, надаючи оцінку посиланням представника відповідача на те, що відповідач, як особа з інвалідністю та пенсіонер не має змоги сплачувати аліменти на сина, то суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] , відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 17.09.2019, з 2019 року є пенсіонером та має статус особи з інвалідністю 2 групи. При цьому, маючи статус пенсіонера та особи з інвалідністю з 2019 року, з листопада 2023 року сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей (сина та дочку) у розмірі 5\~000,00 гривень щомісяця на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року у справі №643/8100/23, якою Московський районний суд м.Харкова затвердив мирову угоду від 07.11.2023, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] (в особі представника адвоката Хрустовської О.П.). У судовому засіданні позивач та представник відповідача адвокат Хрустовська О.П. підтвердили обставини того, що наданою суду у копії ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2023 року, постановленою у справі №643/8100/23, яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень та містить знеособлені відомості щодо учасників справи, дійсно було затверджено мирову угоду від 07.11.2023, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] (в особі представника адвоката Хрустовської О.П.). З огляду на наведену вище позицію позивача та представника відповідача, беручи до уваги, що суду надано копію ухвали Московського районного суду м.Харкова від 07 листопада 2023 року, постановлену у справі №643/8100/23, яка містить знеособлені відомості щодо учасників справи, ураховуючи відсутність заперечень учасників справи, суд, переглянувши інформацію, відображену на сайті судової влади https://ms.hr.court.gov.ua/, яка перебуває у відкритому доступі, убачає, що ухвала Московського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року була постановлена у справі №643/8100/23 за наслідками розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий період. Таким чином, відповідач [PERSON] , будучи з 2019 року пенсіонером та, маючи статус особи з інвалідністю, з листопада 2023 року до досягнення дітьми повноліття ( [INFO] ) щомісяця сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у сумі 5000,00 гривень, а відтак, спростовуються посилання представника відповідача у судовому засіданні на те, що дохід відповідача [PERSON] складається лише з його пенсії в розмірі 2\~800,00 гривень на місяць. Водночас, доказів на підтвердження матеріального стану відповідача останнім та його представником суду не надано, а, відповідно до вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, суд бере до уваги що відповідач та його представник не скористалися процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Як це\~унормовано положеннями\~ч.\~7,\~8\~ст.\~178\~ЦПК України,\~відзив подається\~в строк,\~встановлений судом,\~який не\~може бути\~меншим п`ятнадцяти\~днів з\~дня вручення\~ухвали про\~відкриття провадження\~у справі.\~Суд має\~встановити такий\~строк подання\~відзиву,\~який дозволить\~відповідачу підготувати\~його та\~відповідні докази,\~а іншим\~учасникам справи\~-\~отримати відзив\~не пізніше\~першого підготовчого\~засідання у\~справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 30 січня 2025 року відкрив провадження у даній справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Установив відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня вручення копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Як убачається з матеріалів справи, 10 лютого 2025 року адвокатом Хрустовською О.П. було подано зустрічний позов про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , який адвокат Хрустовська О.П. просила прийняти до розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, Московський районний суд м.Харкова ухвалою від 27 лютого 2025 року повернув адвокатові Хрустовській О.П. зустрічний позов на підставі ч. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Відтак, ураховуючи те, 10 лютого 2025 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Хрустовською О.П. було подано зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом, відповідач та його представник станом на 10 лютого 2025 року були обізнані про наявність у провадженні суду даної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, стороною відповідача було отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви [PERSON] з копіями доданих до неї документів, сторона відповідача реалізувала процесуальне право на подання зустрічного позову, проте, діючи на власний розсуд, не реалізували процесуальне право на подання відзиву на позовну заяву. Водночас, суд бере до уваги положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Крім того, суд зауважує, що, як це унормовано положеннями ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи, пред`явлений позивачем [PERSON] позов надійшов у провадження суду 13 січня 2025 року, а відтак, у розумінні ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання [PERSON] належить стягувати саме з 13 січня 2025 року. З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , на час його навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 13 січня 2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що син буде продовжувати навчання, позаяк відповідач не довів суду, що він не спроможний надавати допомогу повнолітньому синові. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог ч. 2\~ст. 199 СК України, право на його утримання припиняється. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь половину вже понесених ним витрат на навчання, як додаткові витрати на навчання, що становлять 6500,00 грн одноразово, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Вказана норма закону міститься у Главі 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». У свою чергу, правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми унормовано положеннями Глави 16 Сімейного кодексу України «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Так, правилами ч. 1 ст. 201 Глави 16 СК України, якими унормовано питання щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, закріплено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відтак, на відносини між батьками та повнолітніми дочкою, сином положення ст. 185 СК України не розповсюджуються, а тому позовні вимог позивача в частини стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в сумі 6500,00 гривень є безпідставними. Аналогічного висновку\~дійшов Верховний\~суд у постанові від 29.01.2018, прийнятій по справі №622/373/16-ц, в якій Верховний Суд виснував, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року, прийнятій у справі № 6-1296цс15. Відтак, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь половину понесених ним витрат, як таких, що є додатковими витратами на навчання в сумі 6500,00 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд\~допускає негайне\~виконання рішення\~у частині\~стягнення аліментів\~в межах\~суми платежу\~за один\~місяць. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141\~ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Водночас, відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як убачається з копії пенсійного посвідчення, [PERSON] має статус особи з інвалідністю ІІ групи, а відтак, відповідач [PERSON] звільняється від сплати судового збору. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~З огляду на те, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі п. 3, 9 ч.1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 гривень компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial