Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою та стягнути витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2006 року в Гальчинській сільській раді Андрушівського району Житомирської області, за актовим записом № 26. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між ним та [PERSON] погіршилися, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Крім того, позивач зазначив, що тривалий час не проживає з відповідачкою, не веде спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Ураховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позов. Позивач та його представник у судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилась. Про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву до суду не подавала. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2006 року в Гальчинській сільській раді Андрушівського району Житомирської області, за актовим записом № 26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Причиною розірвання шлюбу є те, що відносини між позивачем та відповідачкою поступово погіршувались через різні погляди на сімейне життя та побут. Вони не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет та не проживають разом. Шлюб має формальний характер. Відповідно до\~ч.\~3,\~ч.\~4\~ст.\~56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї і поновлення шлюбних відносин неможливе та суперечитиме інтересам позивача, розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та розриває вказаний шлюб. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного: Відповідно до частини першої\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Статтею 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України). Із положень\~статті 137 ЦПК України\~слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В силу частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі задоволення позову\~на відповідача;\~у разі відмови в позові\~на позивача;\~у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. На підтвердження вказаних витрат до матеріалів справи додано договір № 15102415 від 15.10.2024 про надання правової допомоги/юридичних послуг, укладений між [PERSON] та ТОВ "Центр правової допомоги юрист онлайн" та акт приймання-передачі наданих послуг від 30.10.2024 до договору про надання правової допомоги, з яких вбачається, що вартість послуг Виконавця становить 12000,00 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., суд доходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є розірвання шлюбу. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення із відповідачки на корить позивача понесені у даній справі витрати на професійну п равничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 1000,00 грн.

Outcome: approved