Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У березні 2025 року позивач Київський міський центр зайнятості звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів у сумі 4 297,55 грн. В обґрунтування вимог позову позивач зазначив, що до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості 11.05.2021 звернувся [PERSON] із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. При опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено, що під час перебування на обліку відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЕПІЦЕНТР К». 01.06.2022 Київським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 605, яким встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного одночасно перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» з 12.10.2021. Таким чином, відповідач належав до категорії зайнятого населення, про що не повідомив Дарницьку районну філію КМЦЗ. Розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 12.10.2021 по 25.10.2021 становить 4 297,55 грн. Оскільки вказані кошти у добровільному порядку не повернуті, з цих підстав позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив. Відзив та інші заяви з процесуальних до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суд вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості 11.05.2021 звернувся [PERSON] із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ210511 від 11.05.2021 [PERSON] надано статус безробітного та призначено виплату по безробіттю. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ211123 від 23.11.2021 [PERSON] скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння у працевлаштуванні, а саме: невідвідування безробітним без поважних причин центру зайнятості, в якому він зареєстрований, у визначений і погоджений з ним день та час з 22.11.2021 по 06.12.2021. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ211207 від 07.12.2021 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю у зв1язку з невідвідуванням без робітним ДСЗ без поважних причин 30 к.д. і більше. відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп2 п. 1 розд V ПНДБ з 26.10.2021. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ211207 від 07.12.2021 [PERSON] припинено реєстрацію безробітних у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування, а у період карантину - з дати останнього фактичного підтвердження безробітним наміру перебувати у статусі безробітного відповідно до абзацу 2 пп 2 п. 30 Порядку з 26.10.2021. При опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено, що під час перебування на обліку відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» . 01.06.2022 Київським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 605, яким встановлено, що відповідач перебував у трудових відносинах під час знаходження на обліку в центрі зайнятості. Таким чином, відповідач належав до категорії зайнятого населення, про що не повідомив Дарницьку районну філію КМЦЗ. 17.06.2022 видано наказ Дарницькою районною філією Київського міського центру № НТ220617 про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУпЗДССВБ з 12.10.2021 по 25.10.2021 сума боргу 4 297,55 грн. Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості листом № 2635-1100/22 від 23.06.2022 повідомило [PERSON] про необхідність повернення допомоги по безробіттю у розмірі 4 297,55 грн. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України "Про зайнятість населення". За приписами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, у період перебування на обліку у якості безробітного, відповідач перебував у трудових відносинах, відтак належав до категорії зайнятого населення. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України). Не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом (ст. 1215 ЦК України). Оскільки відповідач не повідомив центр зайнятості про перебування у трудових відносинах, сума виплаченого забезпечення у розмірі 4 297,55 грн підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved