Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40266 грн. 84 коп., судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. Позов мотивує тим, що 17 жовтня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту №501195988, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 28122 грн., строк кредиту 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 19,99 % річних. Договір кредитної лінії укладено із відповідачем в електронній формі відповідно до\~ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного у письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору у повному обсязі та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 23145 грн. 47 коп., однак позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 20 вересня 2021 року становила 40266 грн. 84 коп., та складалась з тіла кредиту у розмірі 23145 грн. 47 коп. та заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 17121 грн. 37 коп. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Форт». В подальшому, 23 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія» Форт» ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №501195988 від 17 жовтня 2019 року та згідно із розрахунком заборгованості заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» становить 40266 грн. 84 коп., тому просить позов задоволити та стягнути вказану суму боргу, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 17 лютого 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 11 березня 2025 року. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 26 березня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2025 року, у зв`язку з повторною неявкою відповідача та відсутністю умов для проведення заочного розгляду справи. 09 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 23 квітня 2025 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про надання кредиту №501195988. Умовами угоди передбачена сума кредиту 28122 грн., процентна ставка 19,99%, тип\~фіксована, строк кредиту 24 місяці. Як вбачається із змісту п.3 угоди, кредит у АТ «Альфа-Банк» у розмірі 18705 грн. 81 коп. [PERSON] оформив для власних потреб. Спосіб видачі кредитних коштів визначено у виді переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». А також для повернення заборгованості за кредитним договором №501112544 від 18 лютого 2019 року у розмірі 7294 грн. 19 коп., спосіб видачі кредиту переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; оплати страхового платежу в розмірі 1872 грн. згідно умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №8.501195988.111 від 17 жовтня 2019 року, спосіб оплати переказ на рахунок ПрАТ «СК» Альфа Страхування» № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; оплати страхового платежу в розмірі 250 грн. згідно умовами договору добровільного страхування фінансових ризиків позичальника за програмою «Альфа-сервіс» №107.501195988.111 від 17 жовтня 2019 року, спосіб оплати переказ на рахунок ПрАТ «СК» Альфа Страхування» № [NUMBER] відкритий в АТ «Альфа-Банк». Підписавши оферту та підтвердивши отримання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501195988 від 17 жовтня 2019 року, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Крім того, відповідачу надано для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, підписавши який у відповідній графі останній погодився із усіма умовами угоди щодо кредитування. Вказаний документ, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містив всі обов`язкові умови, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, сплати процентів, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, а також порядок повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за договором про надання кредиту №501195988 від 17 жовтня 2019 року загальна заборгованість [PERSON] станом на 20 вересня 2021 року становить 40266 грн. 84 коп., з яких: заборгованість з тіла кредиту у розмірі 23145 грн. 47 коп. та заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 17121 грн. 37 коп. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» було укладено договір факторингу №1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Форт» 23 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Форт», як клієнтом, та ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», як фактором було укладено договір факторингу №01-23-02/21, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку №1-1 до Договору. Згідно виписки з додатку №1-1 до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року фактору ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором №501195988 від 17 жовтня 20219 року, де боржником виступає [PERSON] , загальний розмір заборгованості якого становить 40266 грн. 84 коп., з яких заборгованість з тіла кредиту становить 23145 грн. 47 коп.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 17121 грн. 37 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514\~ЦК України до\~нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1\~ст.1077 ЦК України). Відтак, доведеним є той факт, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, кредитодавцем фактично виконано перед відповідачем своє зобов`язання, надано грошові кошти відповідно до погоджених умов оферти,\~однак останнім в порядку та на умовах договору не повернуто грошових коштів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних в розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При звернені до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №289 від 28 січня 2025 року. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. , розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 03 липня 2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги №03-07/24 з адвокатом Литвиненко О.І. Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року, адвокат Литвиненко О.І. надала клієнтові ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» послуги: надання первинної консультації замовнику у справі, тривалість 0,5 години, вартістю 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та ЄСПЛ, тривалість 2 години, вартістю 4000 грн., підготовка та подання позовної заяви, тривалість 2,1 годин, вартістю 4200 грн., загальною вартістю 9200 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18), вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved