Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», Тараненко А.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №670220069 від 21.06.2023 року в розмірі 60985,76 гривень, а також судових витрат, посилаючись на те, що у добровільному порядку погасити борг відповідач відмовляється, чим порушує майнові права позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.06.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №670220069 за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 12100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5М9G5. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти в сумі 12100 грн на банківську карту № № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Натомість, відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався укладенням додаткових угод, та на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №670220069 від 21.06.2023 на загальну суму 21398,18 грн. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, на підставі якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №670220069 від 21.06.2023 на загальну суму 60985,76 грн. 17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 17/07/2024, на підставі якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуто право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №670220069 від 21.06.2023 на загальну суму 42167,93 грн. Таким чином, оскільки відповідач має непогашену заборгованість, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором №670220069 від 21.06.2023 у розмірі 60985,76 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач, в судове засідання не прибув, його захисник, адвокат Скиба В.М., подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки вважає, що позивачем не доведено факт набуття ним прав вимоги до відповідача згідно договору факторингу. Зазначає, що згідно із умовами договорів факторингу від 28.11.2018, укаледного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 23.02.2024, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» № 23/0224-01 та від 17.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «ЕЙС» №17/07/2024, передбачено обов`язок фактора перерахувати грошові кошти на рахунок клієнта шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок. Однак, підтвердження перерахування коштів до матеріалів справи не долучено. Окрім цього, захисник зауважує, що договір факторингу, який був укладений між первісним кредитором - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» № 28/1118-01, укладений 28.11.2018, в той час як кредитний договір між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладений 21.06.2023, тобто майже через п`ять років після укладення вказаного договору факторингу, а відтак він не міг бути його предметом. 01 квітня 2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі в яких представник позивача зазначає, що права вимоги до [PERSON] ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло правомірно на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно із п. 4.1. якого передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Отже, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Звертає увагу суду, що 26.09.2023 підписано реєстр прав вимог №250, тобто вже після укладення кредитного договору між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.06.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Позичальником [PERSON] в електронній формі був укладений Договір кредитної лінії №670220069 (далі Договір). Згідно умов п. 2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії на суму 12100 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Правила»). Відповідно п. 2.2 Договору, сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 Договору це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. За змістом п. 2.3 Договору, Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 12100 грн одразу після укладення Договору. Згідно з п. 5.1. Договору, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися Позичальнику шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника відкритий банком Позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити Платіжної картки 5168-75XX-XXXX-4072, що відбувається до 3-х банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе. Відповідно до п. 7.1 Договору, на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування 21.07.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено (п.8.1 Договору). Згідно п. 8.2 Договору, процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. За змістом п.п. 8.3, 8.4 Договору, за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 332,15 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,91 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (Базова процентна ставка). Зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Пунктом 9.2.2.1. Договору визначено, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 14.1 Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. За змістом п.п. 14.2, 14.12 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Договір кредитної лінії № 670220069 від 21.06.2023 підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV5М9G5. Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», [PERSON] уклав договір №670220069 від 21.06.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора № MNV5М9G5 відправленого 21.06.2023 об 11 год. 40 хв. 18 сек., засоби зв`язку для відправлення ідентифікатора 0984718604. Також [PERSON] вчинив дії, з метою продовження Дисконтного періоду, а саме 24.07.2023 здійснив оплату у розмірі 3968,00 грн. Строк кредитування продовжено на 30 днів, процентна ставка застосовується 1,83 % в день, кінцева дата оплати 20.08.2023. Відповідно до Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 21.06.2023, остання містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] на підставі Договору №670220069 від 21.06.2023 на суму 12100 грн. Також, у вказаній заяві відповідачем [PERSON] зазначено номер катки 5168-75XX-XXXX-4072. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 21.06.2026 надало відповідачу [PERSON] кредит за договором №670220069 від 21.06.2023 у сумі 12100 грн шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 0c5ee105-20d1-4349-9d68-6520101f8d25 від 21.06.2023. Відповідно до наданої на запит суду інформації АТ «Приватбанк» від 12.03.2025, 21.06.2023 картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , було зараховано перказ у сумі 12100,00 гривень. За змістом розрахунку заборгованості, станом на 16.08.2024, який складено ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вбачається, що за період з 21.06.2023 по 31.07.2024 у [PERSON] наявна заборгованість: тіло кредиту 12100,00 грн; нараховані відсотки 23287,02 грн. Також з вказаного розрахунку вбачається, що на виконання умов Договору [PERSON] здійснював оплати, зокрема: 24.07.2023 3967,59 грн. 28.11.2018 між Клієнтом ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Фактором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір), відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1 Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сторони дійшли згоди прожовжити строк дії Договоур до 31 грудня 2022 року. Згідно п. 1 Додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сторони дійшли згоди прожовжити строк дії Договоур до 31 грудня 2023 року. Відповідно до Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2022 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором». Згідно Додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сторони погодили внести зміни до п. 8.2. Договору замінивши в ньому попередню дату новою - «31 грудня 2024 року». Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 250 від 26.09.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №670220069 від 21.06.2023, у розмірі 31419,02 грн, з яких 12099,59 грн заборгованість по основному боргу; 19319,43 грн заборгованість по відсотках. За змістом розрахунку заборгованості, станом на 31.07.2024, який складено ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», вбачається, що за період з 26.09.2023 по 31.07.2024 у [PERSON] наявна заборгованість: тіло кредиту 12099,59 грн; нараховані відсотки 48886,17 грн. 31.07.2024 між Клієнтом ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Фактором ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором Як вбачається із витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №670220069 від 21.06.2023, у розмірі 60985,76 грн, з яких 12099,59 грн заборгованість по основному боргу; 46856,17 грн заборгованість по відсотках. 26.12.2024 між Клієнтом ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Фактором ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до витягу зреєстру боржників до Договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 та акту прийому передачі Реєстру Боржників до ТОВ «ФК«ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №67020069 від 21.06.20223, у розмірі 60985,76 грн, з яких 12099,59 грн заборгованість по основному боргу; 48886,17 грн заборгованість по відсотках. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77\~ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимогст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Відповідно до п. п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Враховуючи, що строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року неодноразово продовжувався додатковими угодами, аж до 31.12.2024 року, тому станом на 26.09.2023 року (день підписання реєстру № 250 від 26.09.2023 року) первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вправі був відступити ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 670220069, укладеним 21.06.2023 року з [PERSON] , за яким настав строк виконання. Разом з тим, суд вважає, що у справі відсутні докази на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС». У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17 виснувано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин передачі прав вимог за договором факторингу № 28/1118-01 28.11.2018 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимог № 250 від 26.09.2023 року, визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, тому суд вважає, що у зв`язку з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «Ейс». Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що: 47. Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу. 48. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги. Таким чином, наявні у справі реєстри прав вимог, де боржником зазначено [PERSON] , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, оскільки належними доказами, крім реєстрів, є докази на підтвердження оплати за договором факторингу. При цьому, суд вважає, що зміни, внесені до договору факторингу № 28/1118-01 28.11.2018 року на підставі додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року, де розділ 3 указаного договору факторингу Фінансування та порядок розрахунків викладено у новій редакції, не поширюються на спірні правовідносини у даній справі, оскільки на час передачі прав вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимог №250 від 26.09.2023 року нова редакція розділу 3 не діяла. Відповідно до статті 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що оскільки позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» не надано суду доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором №670220069 від 21.06.2023, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача ; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Поряд з цим, оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed