Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що позивачка з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2006, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 19.12.2017 розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . 26.12.2017 Дубенським міськрйонним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частину всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] дочці [PERSON] виповнилося 18 років нарахування аліментів було припинено. Однак донька на даний час навчається на 3 курсі «Рівненського фахового коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України». Закінчення навчання 30.06.2026. Плата за навчання становить 68700 грн. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання на денній формі, не надає, хоча має таку змогу. Так як проживає у Швейцарії, де офіційно працевлаштований, інших утриманців не має. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти утримання доньки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до закінчення навчання. Крім того, на утриманні позивачки знаходиться син [PERSON] , на утримання якого відповідач регулярно не сплачує визначені судом аліменти. Станом на 01.01.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 65 110,94 грн. відповідно згідно розрахунку розмір неустойки (пені) на суму заборгованості за період з 01.02.2021 по 01.01.2025 становить 170 299,99 грн. Враховуючи вимоги ст.. 196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 100% розміру заборгованості, а саме у розмірі 65 110,94 грн. Також зазначає, що після виповнення повноліття донці, відділом ДВС продовжують стягуватися аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частина від заробітку відповідача. Також вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів на утримання сина та визначення їх у розмірі частини від доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Крім того. Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів. Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 08.03.2025. Відзиву на позовну заяву не подав, заяві та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11,13). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 19.12.2017 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.15). 26.12.2017 Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] а на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.16). Також судом встановлено, що на день подання позову до суду [PERSON] вже є повнолітньою, навчається та є студенткою 3 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Рівненського фахового коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України». Дата закінчення навчання - 30.06.2026 (а.с.22). Згідно договору про надання платної освітньої послуги №45 від 06.08.2022, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 68 700 грн. (а.с.19-20). Згідно довідки про доходи №8 від 03.01.2025 [PERSON] жодних доходів не отримує (а.с.23). [PERSON] проживає у гуртожитку Відокремленого структурного підрозділу «Рівненського фахового коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України» з 01.09.2022 по даний час(а.с.21). Згідно роздруківок з мобільного банкінгу «Ощадбанк», 18.08.2024 [PERSON] сплатила за навчання доньки [PERSON] 10400 грн., 10.09.2024 [PERSON] здійснила оплату за гуртожиток [PERSON] у розмірі 3700 грн., 08.02.2025 позивачка сплатила за навчання доньки 10 345 грн. та за гуртожиток - 3 624 грн. (а.с.24-27). Також, згідно наданих стороною позивачки копій квитанції вбачається, що 31.08.2023 [PERSON] сплатила за навчання 9850 грн. та 08.02.2024 - 9840 грн., 31.08.2023 здійснила оплату за гуртожиток на суму 3625 грн., 14.02.2023 - 2400 грн., 12.02.2024 - 3630 грн. (а.с.31). Згідно інформації, наданої Дубенським ВДВС В Дубенському районі Рівненської області, на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №559/2635/17 від 26.12.2017 про стягнення з [PERSON] а на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення та нарахування аліментів на доньку [PERSON] припинено у зв`язку із досягненням повноліття. Розмір стягуваних аліментів на сина [PERSON] становить 1/6 частина від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.53). Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.01.2025 становила 65 110,94 грн.(а.с.132). Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2021 по 01.01.2025 становить 65 110,94 грн. (а.с.33-37). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивачки про стягнення пені за несплату аліментів суд застосовує наступні норми права. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України. Стаття 196 СК України обмежує розмір неустойки (пені) 100 відсотками заборгованості. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої доньки, який підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до закону становить 65 110,94 грн. Щодо вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів суд застосовує наступні норми права. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом. При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками двох дітей, на утримання яких з відповідача стягувалися аліменти. Однак, донька сторін вже досягла повноліття та нарахування і стягнення аліментів на її утримання було припинено. При цьому, розмір стягуваних аліментів на сина [PERSON] становить 1/6 частина від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжують навчатися на платній основі, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Крім того, [PERSON] проживає у гуртожитку, за який позивачка також сплачує кошти, що підтверджується матеріалами справи. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітньої дитини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] відповідно до рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей, починаючи з грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.01.2025 становила 65 110,94 грн., зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. Крім того, враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів і визначення їх у розмірі частини від доходу відповідача щомісячно підлягає задоволенню. Обставини, на які посилається позивачка, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина, а саме 1/6 частина його доходу, не може в повній мірі покрити витрати на його утримання. Позивачка як отримувач аліментів бажає збільшити розмір аліментів, що є її правом. При цьому відповідач не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем, також матеріали справи не містять будь яких даних щодо перебування на утриманні відповідача інших дітей, як і непрацездатної дружини або батьків. На думку суду сплата аліментів у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню. щомісячно не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Разом з тим, це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги. Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 3 633,60 грн. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved