Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У грудні 2024 року адвокат Самофалова Оксана Юріївна в інтересах [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в Федеративній Республіці Німеччини померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, яка за життя належала їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 15 серпня 2022 року позивач, який є племінником і спадкоємцем померлої [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни із заявою про відкриття спадкової справи для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у відкритті спадкової справи, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крістовою Вікторією Вікторівною було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 серпня 2022 року. Позивач вказує, що 17 квітня 2022 року [PERSON] потрапила до лікарні міста Мюнхена, де [INFO] померла, про що було видано відповідну довідку та повідомлення про смерть. Водночас, матері позивача, яка її супроводжувала, було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та/або витягу про реєстрацію запису про смерть [PERSON] , оскільки для отримання документа на підтвердження факту її смерті, матері позивача необхідно було підтвердити родинні відносини з померлою, надавши відповідні документи, в тому числі і архівні, які через терміновий виїзд в них були відсутні. До того ж, померла [PERSON] при народженні мала інше прізвище, яке неодноразово змінювалось, документи, які б це підтверджували вона з собою не брала. 07 листопада 2024 року [PERSON] повторно звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . До вказаної заяви, було додано Свідоцтво про смерть громадянки України [PERSON] , [INFO] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен, Федеративної Республіки Німеччини 23 серпня 2024 року. Також позивач надав заповіт, складений померлою [PERSON] на ім`я [PERSON] , який був посвідчений 21 вересня 1998 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Наталією Валеріївною та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 6у-1465 Таким чином, позивач вважає, що через отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла на території Федеративної Республіки Німеччини [INFO] , тільки 23 серпня 2024 року, що потребувало зібрання значної кількості документів, які вимагались уповноваженими на видачу таких свідоцтв органом міста Мюнхен та об`єктивної неможливості отримання [PERSON] вказаного свідоцтва раніше, а також у зв`язку із незнанням до 2024 року про наявність заповіту складеного на його ім`я, вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Також позивач просить врахувати, що протягом встановленого законодавством шестимісячного строку звернувся із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину, однак наявних на той час документів було недостатньо для відкриття спадкової справи та отримання спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 грудня 2024 року позовну заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/25144/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05 лютого 2025 року. 09 січня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на необхідність доведення позивачем наявності поважних причин, що зумовили пропуск більш ніж на 2 роки строку на прийняття спадщини. 05 лютого 2025 року підготовче засідання відкладено на 24 лютого 2025 року. 24 лютого 2025 року представник позивача подала відповідь на відзив, в якій вказала, що первісно підставою для відмови у відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] за заявою позивача стала відсутність відповідної інформації про смерть в актових записах Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а також свідоцтва про смерть, виданого компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини, яке є дійсним на території України за умови його легалізації. Натомість, під час звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни позивач мав тільки довідку та повідомлення про смерть [PERSON] , видані лікарнею міста Мюнхена, де вона померла [INFO] , яких було недостатньо для відкриття спадкової справи. Після отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , видане 23 серпня 2024 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен, Федеративної Республіки Німеччини, позивач 07 листопада 2024 року повторно звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни із заявою про відкриття спадкової справи після смерті своєї тітки. Крім того, для відкриття спадкової справи позивач також надав заповіт, складений померлою [PERSON] на його ім`я, який був посвідчений ще [INFO] та випадково знайдений тільки під час прибирання в квартирі, належній померлій після її смерті. Представник позивача вказує, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , необхідного для відкриття спадкової справи, було докладено чимало зусиль та витрачено багато часу та зазначає, що зібрання значної кількості документів, які вимагались уповноваженим на видачу таких свідоцтв органом міста Мюнхен та які знаходились/залишились на території України, а також неможливість отримання позивачем вказаного свідоцтва раніше, є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, у зв`язку із якими не було можливості вчасно відкрити спадкову справу. До того ж [PERSON] протягом встановленого законодавством шестимісячного строку звертався із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , однак наявних на той час документів було недостатньо для відкриття спадкової справи та отримання спадщини. Крім цього, представник позивача наголошує, що Київська міська рада не зверталась до суду із заявою про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою та передачу у власність територіальної громади. Ухвалою від 24 лютого 2025 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, також представник позивача просив не стягувати судові витрати з відповідача з огляду на характер і предмет спору. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] в Федеративній Республіці Німеччини померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен 23 серпня 2024 року. 15 серпня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни із заявою про відкриття спадкової справи для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у відкритті спадкової справи, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крістовою Вікторією Вікторівною було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 серпня 2022 року. Зі змісту вказаною постанови слідує, що підставою для відмови у відкритті спадкової справи стала відсутність актового запису про смерть [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та ненадання [PERSON] свідоцтва про смерть. 07 листопада 2024 року [PERSON] повторно звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крістової Вікторії Вікторівни із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , додавши до вказаної заяви Свідоцтво про смерть громадянки України [PERSON] , [INFO] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен, Федеративної Республіки Німеччини 23 серпня 2024 року, та заповіт, складений померлою [PERSON] на ім`я [PERSON] , який був посвідчений 21 вересня 1998 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прудь Наталією Валеріївною та зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 6у-1465. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 листопада 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крістова Вікторія Вікторівна відмовила у відкритті спадкової справи внаслідок пропуску строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Також, як свідчать матеріали справи [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 жовтня 2021 року. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як передбачено частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи слідує, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у Федеративній Республіці Німеччини, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен 23 серпня 2024 року. Як визначено пунктом 1 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 , спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України (підпункт 1.5 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку). Допитаний у судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] пояснив, що його мати разом з тіткою у 2022 році виїхали до Німеччини, де у його тітки був діагностований рак і вона померла [INFO] . Заначив, що його матір не є родичкою [PERSON] , а документи, що підтверджували факт родинних відносин між його батьком - [PERSON] і [PERSON] були відсутні, в тому числі з причин укладення шлюбу і зміни прізвища померлою у росії, а їх пошук, переклад, легалізація і пересилання у Німеччину вимагали значних витрат часу. Крім цього, вказав, що строк дії виданих документів за німецькими правилами обмежувався трьома місяцями після їх видачі, що вимагало їх оновлення і також ускладнювало процедуру отримання свідоцтва про смерть. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Суд, встановивши, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , позивач у межах передбаченого законом строку 15 серпня 2022 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і йому було відмовлено у відкритті спадкової справи внаслідок відсутності належного документа про смерть [PERSON] , враховуючи, що [PERSON] померла на території іноземної держави і свідоцтво про її смерть видано Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнхен тільки 23 серпня 2024 року, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, беручи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилався позивач, слід визнати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved