Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

представник Городніщева Є.О. в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» (далі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 55\~197,61 грн, 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В підтвердження своїх вимог посилалася на те, що 30.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4345344, який підписаний електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно умов Договору, Товариство надає клієнту кредит строком на 360 днів у розмірі 4000,00 грн. Пунктом 1.4 Договору, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процента ставка становить 2,50 % в день та застосовується: у межах строку кредиту вказаного в п.1.3 Договору. За стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40 000 грн. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у якому вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. 14.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено додатковий Договір до Договору № 4345344, згідно якого надана сума кредиту 4000 грн. Враховуючи внесні зміни до договору, сума кредиту на дату укладення додаткового договору склала 8000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4345344 від 30.01.2024 у період з 30.01.2024 по 25.10.2024 первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 38\~507,50 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплату спрямовану на погашення тіла кредиту у розмірі 2000,02 грн та плату процентів у сумі 2959,87 грн. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», як фактором, було укладено Договір факторингу №25/10/24, згідно з умовами якого, Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором № 4345344 від 30.01.2024, про що було повідомлено відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25.10.2024 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45\~547, 61 грн, з яких: 5999,98 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 35\~547,63 грн - сума заборгованості за відсотками, 4000 грн заборгованість за пенею. Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Позивачем нараховано проценти за 91 календарних днів (26.10.2024 24.01.2025) в межах строку договору: 5999,98 грн * 2,5% = 150 грн* 91 календарних днів = 13 650 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] становить 55\~197,61 грн, з яких: 5999,98 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35\~547,63 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 650 грн відсотки за 91 день. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Представник позивача у позовній заяві просила справу розглядати без участі представника. Відповідач [PERSON] про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлений, відзив на позов не подав. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, зазначеною в позові останнім місце його реєстрації. Про розгляд спарві відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судової влади України». Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, визначено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Договору про надання споживчого кредиту № 4345344 від 30.01.2024 та додатковий договір до Договору №4345344 від 14.02.2024 (а.с.18-20, 25-36). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої обов`язки за Договором №4345344 про надання споживчого кредиту, в той час як відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ», як фактором, було укладено Договір факторингу №25/10/24, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором № 4345344 від 30.01.2024, про що було повідомлено відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25.10.2024 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45\~547, 61 грн, з яких: 5999,98 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 35\~547,63 грн - сума заборгованості за відсотками, 4000 грн заборгованість за пенею. Таким чином, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4345344 від 30.01.2024 заборгованість [PERSON] становить 55\~197,61 грн, з яких: 5999,98 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35\~547,63 грн - сума заборгованості за відсотками, 13 650 грн відсотки за 91 день. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 55\~197,61 грн. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ст.133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422,40 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, який є завищеним. Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 2500 грн.

Outcome: approved