Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ОНИСС» 13.01.2025 звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 29 450,14 гривень, судового збору у сумі 3 028,00 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 26 лютого 2024 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «TAYOTA AURIS», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «RAVON R4», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ОНИСС». Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм Будзул- [PERSON] п.10.2 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їм завдано матеріальних збитків. Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 23.03.2024 постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі 522/3944/24 Будзул- [PERSON] було визнано винною у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді стягнення штрафу на користь держави. Вину відповідачка визнала, постанову не оскаржувала. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «TAYOTA AURIS», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП, згідно з Полісом 218303316, була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Позивач, як власник пошкодженого автомобіля, звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування по ДТП, яке сталося 26.02.2024. Експертами страхової компанії здійснено 21.09.2023 огляд пошкоджень автомобіля марки «RAVON R4», державний номерний знак [NUMBER] , при якому також був присутній представник ТДВ «СК «Альфа Гарант» та було складено звіт №0945-05-24, після чого було виплачене страхове відшкодування у розмірі 66 188,80 гривень. Зазначаємо, що ТДВ «СК «Альфа Гарант» при виплаті позивачу страхового відшкодування переплатило останньому суму оціненої шкоди на суму 1064,37 гривень, тому як відповідно до вимог ст 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вартість відновлюваного ремонту згідно звіту, складає 65 124,43 (у тому числі ПДВ - 5935,63 грн). Отже, ТДВ «СК «Альфа Гарант» перед позивачем свої зобов`язання виконала в повному обсязі. При цьому різницю матеріальної шкоди у розмірі 966,20 гривень зобов`язана, на підставі статті 1194 ЦК України, відшкодувати позивачу - відповідач. Згідно з висновком експерта №7743 від 02 травня 2024 вартість відновлювального ремонту, завданого власнику транспортного засобу марки «RAVON R4», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024, становить - 71 207,90 гривень, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «RAVON R4», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024, з врахуванням величини втрати товарної вартості КТЗ становить - 82 454,08 гривень. Тобто, внаслідок ДТП знизилась ринкова вартість пошкодженого автомобіля позивача, а отже позивач утратив товарну вартість належного йому автомобіля. Позивач просить стягнути різницю між фактичним матеріальним збитком - 82 454,08 гривень та виплаченим розміром страхового відшкодування - 66 188,80 гривень. Втім, утрата товарної вартості автомобіля є реальними збитками, понесеними позивачем, тому відповідач, як винна у ДТП особа повинна відшкодувати позивачу різницю ВТВ у розмірі 11 246,18 гривень - суму визначену судовим експертом у висновку. Також, за складання висновку експертом, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ОНИСС» було сплачено вартість експертних робіт у сумі - 4000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 511 від 25 квітня 2024. Таким чином, відповідачка на відшкодування позивачу матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024 має відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 29 450,14 гривень, яка складається: 966,20 гривень - вартість матеріального збитку, 11 246,18 гривень - величина втрати товарної вартості КТЗ, 4000,00 гривень - витрати на проведення судової експертизи. У зв`язку з тим, що відповідачка у добровільному порядку від відшкодування матеріальної шкоди ухиляється, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у сумі 29 450,14 гривень, судовий збір 3028,00 гривень та витрати за надання правничої допомоги у сумі 15 000,00 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2025 матеріали цивільної справи передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2025 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, передбачене ст.ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін. 07.03.2025 відповідачка надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позов не обґрунтований, відсутні належні та достатні докази, відсутні належні розрахунки величини втрат товарної вартості КТЗ, тому вважає позов є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема зазначила, що цивільно-правова відповідальність відповідача була належним чином застрахована полісом обов`язкового страхування у ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхова сума на одного потерпілого за шкоду майну 160 000,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 320 000,00 грн. Після ДТП, яке сталося 26.02.2024, позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант», погодив і отримав виплату страхового відшкодування у розмірі 66 188,80 грн, що значно менше ліміту страхової суми за шкоду майну. Страховий акт позивачем не оскаржувався. Відповідно до п. 8.3 Методики вартості матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрат товарної вартості. Водночас позивач звернувся до ФОП [PERSON] з приводу визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку від ДТП від 26.02.2024. Зазначає, що огляд ТЗ проводився з порушенням вимог чинного законодавства 9за відсутності відповідача) і не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та має ознаки недопустимого доказу. У висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу відсутні відомості про попередження (обізнаність) оцінювача про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, відсутні відомості про те, що вказаний висновок виготовлявся для подання для суду, що також є підставою для визнання вказаного доказу недопустимим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року в справі № 522/1029/18, постанови Верховного Суд від 01.04.2020 року в справі № 676/90/17-ц, від 25.05.2020 року в справі № 475/793/17, від 21.10.2020 року в справі № 303/2642/18, від 30.06.2021 року в справі № 523/7115/18). Крім того, наданий позивачем висновок містить суперечності та протиріччя: висновок складений з приводу автомобілю REVON R4 (р.н. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , перша реєстрація 15.05.2021 двигун 1485 см3, бензин/78кВ), а ремонтна калькуляція №7743 від 02.05.2024 стосується СНЕVROLET COBALT (BJ1) з VIN [NUMBER] , перша реєстрація 01.07.2020, двигун 1398см3, 71/75кВ; ремонтна калькуляція, покладена в основу Висновку, стосується ДТП, що сталося 26.02.2020 року (ДТП за участю відповідача - 26.02.2024);Висновок містить інформацію про присутність на огляді представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», проте ані в Акті, ані десь в іншому місці немає його підпису чи ПІБ;Висновок складено з приводу автомобілю REVON R4, а бюлетень Автотоварознавця №133 лютий 2024 стосується СНЕVROLETАVEO 1.5і;Висновок складено з приводу автомобілю REVON R4, рахунок на оплату 0000003929 від 08.03.2024 стосується автомобілю Соbalt;Висновок містить недостовірні данні, а саме: у ньому зазначено, що автомобіль не на ходу, однак у Висновку (на 25.04.2024) пробіг фактичний зазначено - 45647 км, а у Регулировці установки коліс по лінії тяги станом на 29.02.2024 (тобто після ДТП - 26.02.2024) вказано 42672 км. З вказаного вбачається, що після ДТП автомобіль «не на ходу» проїхав майже 3 тисячі кілометрів, до отриманих пошкоджень жодного відношення відповідач не має. У свою чергу, Акт огляду №7743 підписано тільки двома особами -ФОП [PERSON] та [PERSON] , підтверджень повноважень якого не наведено в акті та не надано суду, та без мого повідомлення та СК, а також за відсутності мене і страховика. Щодо відшкодування витрат на проведення експертного дослідження, проведеного позивачем до звернення до суду, відповідач зазначив, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а. Оскільки замовлення висновку експерту відбулось за ініціативою сторони позивача до звернення до суду з позовом, відсутні підстави для стягнення вказаних витрат з відповідача. Також сторона відповідача не згода з розміром витрат на правничу допомогу, яка на його думку є значно завищеною та не відповідає критерію пропорційності. 20.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, яку сторона просить долучити до матеріалів справи. Відповідно до відповіді на відзив позов щодо тверджень відповідача про те, що «цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», та те що виплату позивач погодив у розмірі 66 188,80 грн, зазначає, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу по Звіту 0945 відповідно до положень якого, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яку, згідно статті 29 Закону і зобов`язана відшкодувати ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 65 124,43 грн- що є оціненою шкодою в розумінні положень Закону.Оскільки, як вбачається зі статті 22.1 Закону, у разі настання страхового випадку страховик - ТДВ СК «Альфа-Гарант у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.Таким чином, при виплаті страхового відшкодування позивачу переплатило останньому суму оціненої шкоди на 1064,37 грн(66 188,80 горн. - виплачене страхове відшкодування - 65 124,43 грн- оцінена шкода відповідно до вимог ст.22.1 Закону=1064,37 грн). Дана переплата здійснена зі сторони СК добровільно, за угодою між СК та позивачем. Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант» перед позивачем свої зобов`язання виконала в повному обсязі. Щодо твердження відповідача про те, що «....телеграма на адресу відповідача не надходила.... Тобто огляд проводився у відсутність відповідача та ТДВ «СК «Альфа- Гарант», зазначає, що сервіс телеграм - електронних повідомлень станом на дату проведення огляду пошкодженого ТЗ позивача і станом на сьогодні в Україні не працює.Про проведення огляду пошкодженого ТЗ відповідача було повідомлено завчасно за допомогою месенджера Viber та Теlegram. Страхову компанія відповідача було повідомлено засобами електронної пошти. Представник СК відповідача на огляді був присутній. При цьому, відповідно до п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження. Отже, вказане положення Методики свідчить про відсутність факту обов`язковості виклику відповідача та представника його страхової компанії взагалі на огляд пошкодженого ТЗ позивача. Таким чином, твердження відповідача знову ж таки є необґрунтованим та хибним. Щодо твердження відповідача про те, що «... у висновку ФОП Федотова відсутні відомості про попередження останнього про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, відсутні відомості, що вказаний висновок виготовлявся для суду...» вказує, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки на другій сторінці Висновку наявна інформація експерта про те, що останній обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України. Дана експертиза підготовлена та виконана для подальшого її подання до суду. Щодо твердження відповідача про те, що «... Висновок складено з приводу автомобіля REVON R4, реєстраційний номер [NUMBER] , а ремонтна калькуляція з приводу ТЗ СНЕVROLET COBALT...». Вказане твердження є хибним, оскільки в ремонтній калькуляції до Висновку вказано ТЗ СНЕVROLET COBALT, реєстраційний номер [NUMBER] , який є аналогом - з іншим найменуванням пошкодженого ТЗ позивача - «REVON R4», реєстраційний номер [NUMBER] . По цій же причині і в рахунку, який є додатком до Висновку вказано COBALT. При цьому, в рахунку СТО і акті виконаних робіт на підтвердження проведеного ремонту ТЗ позивача зазначено найменування ТЗ - «COBALT», реєстраційний номер [NUMBER] .Тобто, вказано аналог пошкодженого ТЗ позивача, що відповідає положенням Методики і не є її порушенням. Щодо твердження відповідача про те, що «.... Ремонтна калькуляція до Висновку стосується ДТП 26.02.2020, а ДТП за участю відповідача сталося 26.02.2024 року» повідомив, що дата ДТП в ремонтній калькуляцій помилково вказана як 26.02.2020 року. Вірним є дата ДТП, вказана у позовній заяві - 26.02.2024 року, на розрахунки та дані в ремонтній калькуляцій вказана описка впливу не має, як і описка однієї букви у Він-коді ТЗ. Щодо твердження відповідача про те, що «…Акт огляду №7743 стосується автомобілю без жодного з елементів у розділі Комплектація, на відміну від Висновку, який має ручки дверні, протитуманні фари..» позивачем вказано, що всі комплектуючі пошкодженого ТЗ вказані у Висновку. Вимог щодо зазначення всіх комплектуючих у Акті огляду експерта діюче законодавство не містить.У висновку експерта визначена ринкова вартість пошкодженого ТЗ позивача за аналогічним КТЗ відповідно до положень Методики. Щодо твердження відповідача про те, що «Висновок містить інформацію про присутність представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», але в жодному місці немає його підпису.... », вказує, що на знімках на фото 3-4 - додатків до Висновку підтверджується присутність представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» на огляді пошкодженого ТЗ. Контролювати його підпис на Акті огляду пошкодженого ТЗ в компетенцію позивача не входить, з яких причин останній не проставив свій підпис в Акті - позивачу не відомо. До розміру матеріального збитку і суті спору наявність чи відсутність підпису представника страхової компанії відповідача в Акті огляду пошкодженого ТЗ позивача ніяким чином не впливає. Щодо твердження відповідача про те, що «...Висновок складено з приводу ТЗ REVON R4, а бюлетень Автотоварознавця стосується ТЗ СНЕVROLET COBALT…», зазначає що стосовно використання Бюлетеня автотоварознавця № 133 лютого 2024 року з СНЕVROLET АVEO - вказане здійснено експертом для встановлення середньорічного пробігу пошкодженого ТЗ і з урахуванням того, що ТЗ «REVON R4» в базах даних/бюлетенях відсутній, експертом використано аналогічний ТЗ. Вимоги діючого законодавства, зокрема Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - дозволяє це здійснювати при відсутності в бюлетенях/базах даних необхідного ТЗ. Стосовно твердження відповідача про те, що «...оскільки замовлення Висновку за ініціативою позивача, відсутні підстави для стягнення цих витрат з відповідача..», вказує, що відповідно ж до положень статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є в тому числі - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, з підстав того, що витрати за складання Висновку позивач зробив для відновлення свого порушеного права, тобто для визначення величини втрати товарної вартості його пошкодженого у ДТП КТЗ. Так, як у Звіті на замовлення СК вказаної категорії - ВТВ немає по причині невідшкодування зі сторони СК ВТВ в будь-якому випадку на підставі положень Закону станом на дату ДТП - зазначені 4000,00 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача. Аналогічної правову позицію вказано Верховним судом України у постанові від 29.03.2023 року по справі № 712/15541/18. 03.04.2025 від відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідачка зазначила, що відповідь позивача на відзив не спростовує обґрунтованість позиції відповідача, викладеної у відзиві. Вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо матеріального збитку у сумі 966,20 гривень, втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 11 246,18 гривень, витрат на експертизу у сумі 4000,00 гривень. Висновок експерта №7743, є недопустимим доказом, та таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства (ч.1 ст.103 ЦПК України) та вважає, що позивачу усі завдані нею збитки відшкодовано у повному обсязі. Також відповідачка надала суду клопотання, в якому вона просить суд залучити до участі у справі №521/574/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ОНИСС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2025 Будзул- [PERSON] у задоволенні клопотання відмовлено. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, вивчив позицію сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, дійшов до таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Суд встановив, що 26 лютого 2024 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «TAYOTA AURIS», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] - відповідачки, та транспортного засобу марки «RAVON R4», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ОНИСС». Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм Будзул- [PERSON] п.10.2 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їм завдано матеріальні збитки. Учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2024 у справі № 522/3944/24 Будзул- [PERSON] визнано винною у скоєнні вказаного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави. Вказана постанова набрала законної сили та відповідачкою не оскаржувалась. Зі змісту постанови вбачається, що відповідачка вину визнала, про що свідчить її письмова заява. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «TAYOTA AURIS», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП, згідно з Полісом 218303316, була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду майну 160 000,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 320 000,00 грн. Позивач, як власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та про виплату страхового відшкодування по ДТП, яке сталося 26.02.2024. На вимогу страхової компанії експертами ФОП [PERSON] 23.05.2024 проведено оцінку автомобіля RAVON R4, д.н.з. [NUMBER] , за результатом якої складений Звіт № 0945-05-24 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля RAVON R4», реєстраційний номер [NUMBER] , власник - ТОФ Фірма «ОНИСС». Відповідно до вказаного Звіту, метою оцінки колісного автотранспортного засобу було визначення ринкової вартості автомобіля станом до ДТП; визначення вартості відновлювального ремонту станом на дату огляду; визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля станом на дату огляду. Огляд під час вказаної оцінки проведений 23.05.2024. Дослідженням вказаного Звіту встановлено, що ринкова вартість автомобіля RAVON R4», д.н.з. [NUMBER] , станом до ДТП визначена з використанням порівняльного підходу становить 358416,45 грн. Вартість відновлювального ремонту визначена з використанням витратного підходу станом на 29.02.2024 становить 65124,43 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля визначена з використанням витратного підходу станом на 29.02.2024 становить 65124,43 грн (у тому числі ПДВ - 5935,63 грн). Також дослідженням вказаного Звіту встановлено, що під час оцінки та безпосереднього огляду автомобіля експертами ФОП [PERSON] , використовувався протокол огляду транспортного засобу від 29.02.2024, проведеного за наслідками ДТП, що мало місце 26.02.2024, який проводився у присутності та за участі [PERSON] . Після чого ТДВ «СК «Альфа Гарант» позивачу ТОВ Фірма «ОНИСС» виплачене страхове відшкодування у розмірі 66 188,80 гривень, що підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів від 28.05.2024 № 47284 на суму 59188,80 грн та від 12.08.2024 № 50402 на суму 7000,00 грн. Отже, ТДВ «СК «Альфа Гарант» перед позивачем свої зобов`язання виконала в повному обсязі. Вказаний Звіт позивачем не оскаржувався. Водночас, позивач, звертаючись з вказаним позовом, на підтвердження зниження ринкової вартості пошкодженого автомобіля, надав висновок експерта від 02.05.2024 № 7743 експертного, транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого внаслідок транспортного засобу, автомобіля RAVON R4, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталося 26.02.2024 року. Оцінивши наданий доказ, суд дійшов наступних висновків. Згідно з висновком експерта №7743 від 02 травня 2024 вартість відновлювального ремонту, завданого внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024, становить 71 207,90 гривень, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024, з врахуванням величини втрати товарної вартості КТЗ становить 82 454,08 гривень. На підставі цього висновку позивач просить стягнути різницю між фактичним матеріальним збитком 82 454,08 гривень та виплаченим розміром страхового відшкодування 66 188,80 гривень. Водночас дослідженням матеріалів справи встановлено, що експертом проводилось дослідження вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого внаслідок транспортного засобу, автомобіля RAVON R4, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталося 26.02.2024 року, на момент, коли автомобіль після події ДТП ще проїхав 2984 км. Про вказаний факт свідчить як інформація зазначена у Протоколі огляду транспортного засобу від 29.02.2024 (після ДТП 26.02.2024), відповідно до якого показники одометру - 42663 км, а у таблиці Висновку експерта № 7743 та Акта огляду транспортного засобу до висновку експерта № 7743 від 25.04.2024 - пробіг фактичний вказаний (показник одометра) - 45647 км. Вказані обставини, на які наголошував відповідач, стороною позивача не спростовані, аргументи не надані. Також суд бере до уваги зауваження сторони відповідача, які неспростовані позивачем, щодо наявності у Висновку експерта № 7743 інших неточностей та суперечностей. Зокрема, висновок складався щодо автомобіля REVON R4 (р.н. [NUMBER] , VIN [NUMBER] V9M [NUMBER] , перша реєстрація 15.05.2021 двигун 1485 см3, бензин/78кВ), а ремонтна калькуляція №7743 від 02.05.2024 стосується СНЕVROLET COBALT (BJ1) з VIN [NUMBER] , перша реєстрація 01.07.2020, двигун 1398см3, 71/75кВ. Бюлетень Автотоварознавця №133 лютий 2024 стосується СНЕVROLET АVEO 1.5і, а не транспортного засобу REVON R4, який пошкоджений в результаті ДТП 26.02.2024. Рахунок на оплату 0000003929 від 08.03.2024, долучений до висновку та є його складовою частиною, стосується автомобілю СНЕVROLET Соbalt. Наведені аргументи позивача у відповіді на відзив, суд вважає спростованими стороною відповідача, оскільки твердження позивача щодо застосування аналогії між REVON R4,СНЕVROLET COBALT (BJ1) та СНЕVROLET АVEO не підкріплюються доказами (технічною документацією, поясненнями експерта тощо). Висновок містить інформацію про присутність на огляді представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», проте його підпис в Акті огляду від 25.04.2024 відсутній. Посилання позивача на фото 3-4 додатків до Висновку експерта № 7743 не можуть підтвердити факт присутності саме представника страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Грант», оскільки фото є нечіткими, зображення особи віддалене та неідентифіковане. Також, огляд транспортного засобу 25.04.2024 проводився за відсутності належним чином повідомленого відповідача, оскільки повідомлення за допомогою месенджерів не є належним способом повідомлення відповідно до вимог законодавства. При цьому доказів на підтвердження повідомлення відповідача за допомогою вказаних месенджерів стороною позивача не надано. Щодо відсутності у висновку експерта № 7743 попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України, суд встановив, що згідно з дослідженим висновком експерта № 7743 експерта попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 384 КК України, про що зазначено у висновку. Вказані аргументи та заперечення сторони відповідача суд відхиляє як помилкові. Отже, з урахуванням вказаних обставин, суд оцінює вказаний Висновок експерта як неналежний та недостовірний доказ, оскільки він достеменно не підтверджує розраховану вартість відновлювального ремонту автомобіля та вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, яке сталося 26.02.2024, оскільки огляд під час експертного дослідження відбувався після того, як транспортний засіб після моменту ДТП (26.02.2024) та його первинного огляду (29.02.2024) проїхав ще майже 3 000,00 км, а також має низку недоліків та суперечностей, викладених судом вище. Відповідно до вимог ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). На підставі ст 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд звертає увагу, що якщо потерпілий звернувся до страховика, при цьому, страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик, який є належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №147/66/17). Ураховуючи, що ТДВ «СК «Альфа Гарант» перед позивачем свої зобов`язання виконала в повному обсязі: виплатила позивачу ТОВ Фірма «ОНИСС» страхове відшкодування у розмірі 66 188,80 гривень, що охоплюється лімітом страхової суми на одного потерпілого за шкоду майну (160 000,00 грн), та до такого відшкодування належала вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля,яка згідно зі Звітом № 0945-05-24 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля RAVON R4», реєстраційний номер [NUMBER] , власник - ТОФ Фірма «ОНИСС», становить 65124,43 грн (у тому числі ПДВ - 5935,63 грн), а позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами іншого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed