Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Римик В.М., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка посилається на те, що 04.06.2016 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 43. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх двох років вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідач вже давно виїхав за кордон та більше не повертався на територію України. На даний час між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутись до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення він не робить. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити нашим спільним інтересам. Вказує, що вона ніде не працює, та з урахуванням додаткових витрат на дитину, забезпечує їй виховання, фізичний моральний та духовний розвиток, участі в яких відповідач, як батько, не бере. Перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач інших утриманців немає, є працездатним, працює в Чеській Республіці більше чотирьох років. В середньому на місяць отримує 2000,00 євро, та в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 50000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 07.02.2025 у даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Римик В.М. в судове засідання не з`явилися, представник подала суду заяву у якій просила розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у\~судове засідання не з`явився, клопотань не заявляв, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення йому поштової кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання, однак така повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до приписів п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272\~ЦПК України свідчить про вручення йому відповідної кореспонденції. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на сайті суду. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів Відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 04 червня 2016 року Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 43 (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), який проживає разом з позивачкою (а.с. 23). Статтею 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не подавав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Щодо стягнення аліментів, суд доходить таких висновків. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності дост.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~з 01 січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років\~2 563 грн, а від шести до вісімнадцяти років\~3196 грн. При цьому, статтею 184\~СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час дитина сторін постійно проживає разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином. Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли б вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів у сумі 3200,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.2\~ст.182\~СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитини в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатньо забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3200,00 грн відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Однак, позивачем не надано доказів про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 гривень. Відтак позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн, сплаченого позивачем судового збору. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч.1ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial