Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

03.01.2024 року до Дзержинського районного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації до Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Державне підприємство «Куп`янське лісове господарство», Департамент захисту довкілля та природокористування Харківської обласної військової адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду, згідно прохальної частини якої просить суд: усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Борівської селищної ради від 26.01.2022 №219 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Підлиман на території Борівської селищної ради гр. [PERSON] »; усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2022 земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га, укладеним [PERSON] з [PERSON] ; усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) повернути державі земельну ділянку з кадастром номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га розташовану в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області; усунути перешкоди державі у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га розташованої в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області з одночасним припиненням усіх речових прав щодо неї; судові витрати стягнути з відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ізюмською окружною прокуратурою встановлено, що на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області розташований ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» (або Заказник) площею 18 га, створений на підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 03.12.1984 № 562. Відповідно до охоронного зобов`язання відповідальним за збереження зазначеного заповідного об`єкту визначено Державне підприємство «Куп`янське лісове господарство». Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» затверджено наказом начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища Харківської області від 18 липня 2011 року. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 зазначеного Положення, ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів. Заказник загальною площею 18 га розташований на землях Борівського лісництва в кв. 85, 137 Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство». Пунктом 1.5 Положення передбачено, що земельна ділянка, оголошена Заказником, являє собою блюдцевидну низину, де розташований змішаний ліс, серед якого знаходяться 2 болота. За змістом п. 1.6 Положення, територія заказника не вилучається із земель Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство», який здійснює свою діяльність у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про природно-заповідний фонд України» іншими законодавчими і нормативними актами та цим Положенням. Крім того, на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області розташований регіональний ландшафтний парк «Червонооскільський» (або Ландшафтний парк/РНП «Червонооскільський»), створений відповідно до рішення Харківської обласної ради від 2.12.2010 № 56-VI. Відповідно до охоронного зобов`язання відповідальним щодо забезпечення режиму охорони та збереження частини регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський» площею 2623 га, а саме території Борівське лісництво кв. кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 137 визначено ДП «Куп`янський лісгосп». Положення про регіональний ландшафтний парк «Червонооскільський» затверджено наказом начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища Харківської області від 03 лютого 2011 року. Відповідно до п. 1.5 Положення про Ландшафтний парк територія РЛП «Червонооскільський» не вилучається із земель ДП «Куп`янське лісове господарство» та Борівської державної адміністрації, які здійснюють свою діяльність на ній у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про природно-заповідний фонд України», іншими законодавчими і нормативними актами та цим Положенням. Незважаючи на це, рішенням ХХІІ сесії VІ скликання Борівської селищної ради від 26.01.2022 № 219 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га, що розташована в с. Підлиман на території Борівської селищної ради Харківської області. В подальшому, 17.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009. Водночас, вивченням офіційного веб-порталу Держгеокадастру України, на якому розміщена Публічна кадастрова карта за посиланням https://map.land.gov.ua/, з урахуванням шару «Природно-заповідний фонд», встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 накладається на територію ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський». Дані Публічної кадастрової карти містять офіційну інформацію, є належним доказом на підтвердження викладених обставин та знаходяться у вільному доступі за посиланням https://map.land.gov.ua/ (ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної військової адміністрації підтверджено, що Заказник загальною площею 18 га розташований в кварталах 85, 137 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство» та відповідно до охоронного зобов`язання від 14.05.2019 № 04.01-23-64/БЗМЗ переданий Департаментом під охорону вищезазначеному підприємству. Одночасно з цим, Департаментом ХОВА проінформовано, що вищезазначені квартали входять до складу території регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський» (лист від 05.06.2023 № 04.01-22/1550). За інформацією, наданою Державним підприємством «Харківська державна лісовпорядна експедиція», земельна ділянка з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 знаходиться в межах кв. 85 виділу 1 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», що підтверджується матеріалами лісовпорядкування 2016-2020 років. Площа перетину меж зазначеної земельної ділянки з межами кв. 85 виділ 1 із загальної площі ділянки становить 0,0465 га. Матеріали лісовпорядкування за період з часу прийняття рішення про надання дозволу (2010 рік) на розробку землевпорядної документації і дотепер (2023 рік) не змінювалися, не скасовувалися і не визнавалися недійсними в судовому порядку. З наведеного вбачається, що і ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» і регіональний ландшафтний парк «Червонооскільський» знаходяться в тому числі в межах кварталу 85 Борівського лісництва, перебувають під охороною ДП «Куп`янське лісове господарство» та частково накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009. Крім того, згідно відомостей, наданих Державним підприємством «Куп`янське лісове господарство» (лист від 01.05.2023 № 161) працівниками лісгоспу було виявлено часткове накладання земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 на земельну ділянку лісового фонду площею 0,04 га. Також, лісгоспом підтверджено факт незаконного захоплення земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 та зазначено, що з постійного користування у передбаченому законом порядку земельна ділянка не вилучалась, згода на вилучення землекористувачем не надавалась та не погоджувалась зміна її цільового призначення з Кабінетом Міністрів України. Наведене, зокрема й картографічні матеріали, на яких доступно для візуального сприйняття зображено накладення частини площі спірної земельної ділянки на територію кварталу 85 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», до якого в свою чергу входять території ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський», у сукупності та взаємному зв`язку підтверджують, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 має перетин з земельною ділянкою, яка перебуває у постійному користування ДП «Куп`янське лісове господарство», межами ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський», які за категорією належать до земель природно-заповідного фонду. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.01.2024 року позовну заяву керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації до Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON] , [PERSON] , треті особи на стороні позивача: Державне підприємство «Куп`янське лісове господарство», Департамент захисту довкілля та природокористування Харківської обласної військової адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду повернуто на підставі пункту 4 частини 4 статті 185 ЦПК України, матеріали позову направлено позивачу. Постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 29.04.2024 року ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.01.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.05.2024 року позовну заяву керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 28.05.2024 року надійшла від позивача надійшла заява на виконання ухвали про залишення позову без руху. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 03.09.2024 року до суду від секретаря Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Віталія Кіян надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що позивач зазначає, у яких кварталах Борівського лісництва знаходяться ці землі і зовсім не вказує межі цих земель, так як не має належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту, бо до сьогоднішнього дня жодної проектної документації на дані землі не розрозблено та не встановлено межових знаків на місцевості. З лютого 2022 року і по сьогоднішній день Публічна кадастрова картка заблокована, нею неможливо користуватися і відповідно вона не є належним доказом на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Відповідно до судової практики, факт накладення меж однієї земельної ділянки на іншу підтверджується відомостями з Публічної кадастрової карти та земельно-технічною експертизою. Проте, у зв`язку з тим, що на сьогодні Публічна кадастрова карта заблокована і нею неможливо користуватися, тому на сьогодні підтвердити факт накладення меж однієї земельної ділянки на іншу можливо лише земельно-технічною експертизою. Враховуючи викладене, а також відсудність висновку земельно-технічної експертизи про встановлений факт того, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 накладається на територію ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіональний ландшафтного парку «Червонооскільський» можливо стверджувати, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даного твердження. 25.11.2021 року Борівською селищною радою Ізюмського району Харківської області VIII скликання було прийнято рішення №315 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах населеного пункту с. Підлиман, на території Борівської селищної ради, для подальшої передачі у приватну власність [PERSON] ». На підставі даного рішення [PERSON] замовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної форми власності цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: с. Підлиман, Ізюмського району, Харківської області, який було розроблено ТОВ «Фірма земля» і зокрема інженерами-землевпорядниками [PERSON] , [PERSON] , які мають кваліфікаційні сертифікати. Відповідно до проекту землеустрою можливо встановити, що: місце розташування об`єкта с. Підлиман, Ізюмського району, Харківської області; форма власності на момент відведення комунальна форма власності; цільове призначення на момент відведення код 01.03 для ведення особистого селянського господарства; номер кадастрової зони та кадастрового кварталу код КОАТУУ 6321084001, зона 01, квартал 001; під`їзд до земельної ділянки здійснюється по існуючій польовій дорозі; формування земельної ділянки, яка відводиться, здійснюється за рахунок сформованої земельної ділянки кадастровий номер 6321084000:01:002:0009, площею 2,000 га. На підготовчому етапі виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було проведено збір та аналіз наявних документів із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власності, відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявних земельних сервітутів, списків координат, пунктів державної геодезичної мережі. З метою визначення площі земельної ділянки, що відводиться, виконані роботи по визначенню координат точок повороту межі земельної ділянки та кадастрову зйомку земельної ділянки тахеометричним методом. Система координат СК63. Вимірювання кутів, ліній та окремих елементів ситуації виконувалось тахометром Leica TS06plus5 одим повним прийомом з перестановкою лімба між півприйомами на 1-2 градусів, кутові нев`язки не перевищували допустимих величин. При проведення кадастрової зйомки земельної ділянки було проведено геодезичне встановлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням з урахуванням збігання меж природними та штучними лінійними спорудами і рубежами. Претензій щодо геодезичного встановлення меж земельної ділянки з боку суміжних власників (користувачів) заявлено не було, про що свідчить документ щодо погодження меж земельної ділянки. Результати топографо-геодезичних та картографічних робіт оформлено відповідно до Законів України «Про землеустрій», «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 року №56. За результатами проведеного комплекту робіт, аналізу документів, встановлено, що: земельна ділянка не впливає на використання суміжних земельних ділянок. На момент погодження земельна ділянка межує: від А до Б землі Борівської селищної ради; від Б до В землі Борівської селищної ради, кадастровий номер 6321084000:01:002:0010; від В до Г землі Борівської селищної ради; від Г до А земельна ділянка кадастровий номер 6321084000:01:002:0010, [PERSON] . Відповідно до акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності, при складанні проекту землеустрою встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована в межах с. Підлин, Ізюмського району, Харківської області, площею 2,000 га, наданій [PERSON] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства проходять межі: охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи ЛЕП 10 кВ площею 0,0013 га; розмір та місцезнаходження охоронної зони ЛЕП 10 кВ показані на плані меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки, що додається до землеустрою; зона обмеження встановлена в натурі та закріплена межовими знаками у поворотних точок межі земельної ділянки; зон санітарної охорони відсутні; санітарно-захисних зон відсутні; зон особливого режиму використання земель відсутні. Враховуючий той факт, що земельна ділянка, яка передавалась у власності [PERSON] знаходилась у комунальній власності, жодних претензій від суміжних власників земельних ділянок не було, жодних зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель не встановлено, в межах повноважень та у спосіб передбачений Законами України, Борівська селищна рада прийняла рішення №219 від 26.01.2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Підлиман, на території Борівської селищної ради [PERSON] ». У разі, якщо суд знайде підстави для визнання оскаржуваного рішення недійсним, дана земельна ділянка повинна бути повернута до комунальної власності Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області. 19.09.2024 року від керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області надійшла відповідь на відзив. Зазначено, що на момент прийняття Борівською селищною радою рішення 26.01.2022 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, доступ до Публічної кадастрової карти був відкритий. Харківською державною лісовпорядною експедицією підтверджено факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 на землі Борівського лісництва в межах кварталу 85, на території якого, в тому числі, знаходяться землі природно-заповідного фонду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області не з`явився, від представника Мельничук О.А. до суду надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області у прохальній частині відзиву просив розгляд справи проводити без представника відповідача з врахуванням відзиву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надали. Представник третьої особи Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться заяви з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги вважають такими, що відповідають положенням норм чинного законодавства та обґрунтованими належними та допустимим доказами, які додані до позовної заяви. Представник Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, пояснень щодо позову не надано. Суд, дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і для вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що рішенням XXII сесії VI скликання Борівської селищної ради від 26.01.2022 №219 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано [PERSON] у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009, площею 2 га, що розташована в с. Підлиман на території Борівської селищної ради Харківської області. 17.02.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 28.12.2023 року [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009. Згідно листа №138 від 05.04.2023 року Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція», земельна ділянка з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 частково знаходиться в межах кв. 85 виділу 1 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 (1) з межами кв.85 виділ 1 Борівського лісництва ДП «Купянське лісове господарство», становить 0,0465 га із загальної площі ділянки 2,0га. Матеріали лісовпорядкування за період з часу прийняття рішення про надання дозволу (2010 рік) на розробку землевпорядної документації до тепер (2023 рік) не змінювались, не скасовувались і не визнавалися не дійсними в судовому порядку. Вказане також підтверджується схемою розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 6321084000:01:002:0009 (1) відносно земель лісогосподарського призначення ДП «Купянське ЛГ». Листом Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство» від 01.05.2023 №161 підтверджено факт незаконного захоплення земельної ділянки №6321084000:01:002:0009. Згідно листа, на вищезазначеній ділянці було виявлено часткове накладання на ділянку Державного лісового фонду орієнтовною площею 0,04 га. Також повідомлено, що з постійного користування у передбаченому законом порядку зазначена земельна ділянка не вилучалась, згода на вилучення землекористувачем не надавалась та не погоджувалась зміна її цільового призначення з Кабінетом Міністрів України. Листом Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної військової адміністрації від 05.06.2023 № 04.01-22/1550 на лист №58-1519вих-23 від 25.05.2023 щодо знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 в межах об`єкта природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» повідомлено, що заказник загальною площею 18,0 га розташований в кварталах 85, 137 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство» та відповідно до охоронного зобов`язання від 14.05.2019\~№ 04.01-23-64/БЗМЗ переданий Департаментом під охорону вищезазначеному підприємству. Одночасно з цим, Департаментом ХОВА проінформовано, що вищезазначені квартали входять до складу території регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський». З наведеного суд робить висновок, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 накладається на територію ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський». Відповідно до охоронного зобов`язання, відповідальним за збереження ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» визначено Державне підприємство «Куп`янське лісове господарство». Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» (далі - Положення) затверджено наказом начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища Харківської області від 18 липня 2011 року. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 зазначеного Положення, ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів. Заказник загальною площею 18,0 га розташований на землях Борівського лісництва в кв. 85, 137 Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство». Пунктом 1.5 Положення передбачено, що земельна ділянка, оголошена Заказником, являє собою блюдцевидну низину, де розташований змішаний ліс, серед якого знаходяться 2 болота. За змістом п. 1.6 Положення, територія заказника не вилучається із земель Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство», який здійснює свою діяльність у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про природно- заповідний фонд України» іншими законодавчими і нормативними актами та цим Положенням. Відповідно до охоронного зобов`язання відповідальним щодо забезпечення режиму охорони та збереження частини регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський» площею 2623 га, а саме території Борівське лісництво кв. кв. [ADDRESS] , 9, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 95-97, [ADDRESS] , 101, 130-132, 137 визначено ДП «Куп`янський лісове господарство». Положення про регіональний ландшафтний парк «Червонооскільський» (далі - Положення про Ландшафтний парк) затверджено наказом начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища Харківської області від 03 лютого 2011 року. Відповідно до п. 1.5 Положення про Ландшафтний парк територія РЛП «Червонооскільський» не вилучається із земель ДП «Куп`янське лісове господарство» та Борівської державної адміністрації, які здійснюють свою діяльність на ній у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про природно- заповідний фонд України», іншими законодавчими і нормативними актами та цим Положенням. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначено у статті 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Титул і правовий режим обмежено оборотоздатних земель як об`єктів права власності, які не можуть набуватися приватними власниками, встановлений законодавством і до внесення відповідних змін до законодавства є невід`ємним та незмінним. Доки вказаний правовий титул зберігається, суб`єкт права власності зберігає також і повноваження правової охорони та захисту свого права. Реалізація такого права повинна відбуватися з урахуванням зазначених особливостей, які відмежовують обмежно оборотоздатні об`єкти цивільних прав від об`єктів, які можуть перебувати у приватній власності та у вільному обігу між приватними особами. При визначенні законного володільця спірного майна необхідно враховувати, що право власності держави або територіальної громади на обмежені в обороті об`єкти установлене законом, тому не потребує доказування правового титулу. Отже, якщо законом не передбачена можливість набуття особою у приватну власність земель певної категорії, то це означає неможливість отримання такою особою титульного володіння на земельну ділянку певної категорії, зокрема природо- заповідного фонду. Крім того, власник нерухомого майна не втрачає права володіння ним навіть тоді, коли таке майно протиправно або на підставі відповідного титулу використовує інша особа. Відповідно до статей 330, 387 та 658 ЦК України право власності дійсного власника майна презюмується і не припиняється із втратою майна, це право підлягає захисту протягом усього часу наявності в особи титулу власника майна. У разі протиправної передачі цих об`єктів у приватну власність відповідне порушення, ураховуючи їх правовий титул, необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. Предмет негаторного позову становить вимога власника, який володіє майном, до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову є посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення цих правомочностей. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14, від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 вказані можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме: - оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування; - оскарження договорів або інших правочинів; - шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки. Стосовно земель природно-заповідного фонду Верховний суд неодноразово вказував на ефективність та правомірність негаторного позову про повернення земельної ділянки як способу захисту. Зокрема, Верховний суд у постанові від 22.06.2022 у справі №752/3093/19 зазначив: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Заволодіння громадянами та юридичними особами землями, стосовно яких діє чітка заборона на передачу їх у приватну власність із метою будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями), є неможливим (подібні висновки Великої Палати Верховного Суду викладено у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Отже, зайняття спірних земельних ділянок із порушенням положень ЗК України необхідно розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельні ділянки потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13- ц, пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, а також пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Таким чином, повернення державі земельної ділянки, яка частково належить до природо-заповідного фонду необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки». Таким чином, власник земельної ділянки, яка входить у межі об`єкта природно \~ \~ \~ \~- заповідного фонду, яким у цій справі є Держава Україна в особі Харківської обласної військової адміністрації, може вимагати усунення порушення, зокрема, шляхом пред`явлення негаторного позову про зобов`язання\~відповідача повернута таку ділянку. Земельна ділянка із кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 наразі зареєстрована на праві власності за [PERSON] , проте згідно обмежень встановлених законодавством вона не може перебувати у приватній власності із виникненням приватного володільця, тому права держави на реалізацію усіх правомочностей щодо неї, а саме користування і розпорядження, підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] (презумпційного власника) повернути зазначену земельну ділянку у державну власність Харківської ОВА (титульному власнику). Статтями 43, 44 Земельного кодексу України встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники,\~регіональні ландшафтні парки, заказники,\~пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти' (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). Згідно з наведеними положеннями Земельного Кодексу України, а також статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» регіональні ландшафтні парки та заказники належать до об`єктів природно-заповідного фонду України. Відповідно до частини 4 статті 84 Земельного Кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду. Територіям природно-заповідного фонду законодавець надав особливий, виключний статус. Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні. Частиною третьою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, яким не передбачено ведення на цих землях будь-яких сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарської продукції. Крім того, положеннями про РЛП «Червонооскільський», про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» та відповідним заповідним режимом встановлено заборону на знищення та зміну видового складу рослинності. Також, за змістом п. 1.2 Положення про Ландшафтний парк, РЛП «Червонооскільський» є природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною місцевого значення, що належить до природно-заповідного фонду України. Пунктом 2.1 Положення про Ландшафтний парк передбачено, що РЛП «Червонооскільський» оголошений з метою збереження ландшафтного та біологічного різноманіття долини р. Оскіл вздовж Червонооскільського водосховища, як природного ядра в Оскільському природному коридорі національної екологічної мережі в Харківській області. Пунктом 3.2 Положення про Ландшафтний парк передбачено чотири функціональні зони РЛП «Червонооскільський»: заповідна зона, зона регульованої рекреації, зона стаціонарної рекреації та господарська зона. Разом з цим жодним із режимів, визначених Положенням про Ландшафтний парк для кожної зони не передбачено надання земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства. Згідно з п. 1.2 Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношення якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів. Заказник оголошений з метою збереження і відтворення природного комплексу рідкісних та зникаючих видів рослин та тварин відповідно до ст. ст. 25, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (п. 2.1 Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський»), На території Заказника забороняється діяльність, що суперечить його цільовому призначенню і загрожує збереженню природного комплексу, у тому числі розорювання земель (п. 3.1 Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський»), Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. З урахуванням викладеного, надання земель природно-заповідного фонду у приватну власність для ведення особистого селянського господарства суперечить вищенаведеним положенням законодавства та меті створення ботанічного заказник місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський». Крім того, відповідно до частини 1 статті 149 Земельного Кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку (частина 2 статті 149 Земельного Кодексу України). Пунктом 3 частини 7 статті 20 Земельного Кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок погоджується у разі зміни цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, а також зміни цільового призначення земель, визначених пунктом «б» частини першої статті 150 цього Кодексу, - з Кабінетом Міністрів України. Разом з цим, відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України №12712/0/2-23 від 24.05.2023, Кабінетом Міністрів України рішення про погодження зміни цільового призначеня земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 не приймалося. Вказане підтверджується і листом ДП «Куп`янське лісове господарство» (№161 від 01.05.2023) відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 з постійного користування у передбаченому законом порядку не вилучалась, згода на вилучення землекористувачем не надавалась та не погоджувалась зміна її цільового призначення з Кабінетом Міністрів України. Чинне земельне законодавство не передбачає можливості і не встановлює порядку безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок, які відносяться до земель природно-заповідного фонду. Положення статті 45 ЗК України, яка передбачає, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати, зокрема, у приватній власності, треба розуміти таким чином, що громадяни у встановленому законодавством порядку можуть створити на належних їм на праві власності земельних ділянках ряд об`єктів природно-заповідного фонду відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», і тоді земельні ділянки, на яких вони розміщені, перебуватимуть у приватній власності (при цьому зміниться і цільове призначення земельної ділянки (чи її частини) і вона буде відноситись до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення). Таким чином, законним (титульним) власником та володільцем земельної ділянки, яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] , є держава, оскільки відповідно до частини 4 статті 84 Земельного Кодексу України заволодіння приватними особами землями природно-заповідного фонду державної форми власності на яких розташовано об`єкт природно заповідного фонду, є неможливим. Отже, стосовно землі природо-заповідного фонду закон установлює пріоритет державної власності на землю над приватною. Оскільки зміна титульного власника спірної земельної ділянки з держави на приватну особу є неможливою, тобто за жодних умов не може виникнути право приватної власності на таку ділянку, то і володіння такою ділянкою є неможливим. Тому ані наявність державної реєстрації права власності за порушником, ані фізичне зайняття ним земельної ділянки природно-заповідного фонду не приводять до заволодіння порушником такою ділянкою. Таким чином, Борівською селищною радою, незважаючи на існування на підпорядкованій території об`єкту природно-заповідного фонду, в односторонньому та позасудовому порядку, з перевищенням наданих законом повноважень, незаконно вилучено спірну земельну ділянку із земель природно-заповідного фонду та прийнято рішення про передачу у приватну власність громадянина. Ведення особистого селянського господарства на особливо цінних землях природно - заповідного фонду (частина 1 статті 150 Земельного кодексу України) суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів даного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворенню та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів, оскільки відповідно до норм частини 2 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природоохоронного та історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. З огляду на викладене, рішення Борівської селищної ради від 26.01.2022 №219 про відведення у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 прийнято усупереч частини 2 статті 7, частини 1 статті 9, частини 1 статті 53, статті 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. ст. 19, 20, 461, 84, 122, 150 ЗК України. Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За правилами статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Нескасований (не визнаний недійсним) акт породжує негативні правові наслідки, на які вплинула реалізація незаконного акта, а тому оскарження рішення суб`єкта владних повноважень за умови його невідповідності закону спрямоване на захист інтересу в юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення), тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення згаданого інтересу. З огляду на викладене, вимога про визнання незаконним та скасування рішення Борівської селищної ради від 26.01.2022 №219 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Підлиман на території Борівської селищної ради гр. [PERSON] » обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1\~статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 1-5\~статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом частини 3\~статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно частиною 1\~статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Відповідно до частини 3\~статті 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Згідно з частиною 1\~статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до\~статті 236 ЦК України, нікчемний правочин або недійсний правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З огляду на викладене, враховуючи те, що оскаржуване рішення Борівської селищної ради від 26.01.2022 №219 про відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки [PERSON] є незаконним та було підставою для подальшого укладення договору купівлі-продажу, вказаний договір підлягає визнанню недійсним. У відзиві представник відповідача Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області зазначає, що накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 та територію ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський» не відповідають дійсності, так як з лютого 2022 року публічна кадастрова карта не працює. З листопада 2023 року ситуація значно погіршилась, у зв`язку з тим, що архіве дзеркало Публічної кадастрової карти було заблоковано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року. З лютого 2022 року і по сьогоднішній день Публічна кадастрова карта заблокована, нею неможливо користуватись. Суд не погоджується із вказаним твердженням з огляду на наступне. Судом досліджено «знімки з веб-порталу kadastr.live на офіційному веб-порталі Держгеокадастру». Положеннями підпунктів 3, 4 пункту 1 Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 564 «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 564) визначено, що надання доступу до Державного земельного кадастру користувачам, які мали такий доступ до 24.02.2022, здійснюється за рішенням Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на підставі звернень таких користувачів до зазначеної Служби. Надання доступу до Державного земельного кадастру іншим користувачам здійснюється відповідно до вимог Порядку.\~ Так, доступ до відомостей Державного земельного кадастру, а саме відомостей Публічної кадастрової карти України (які на даний час обмежені в загальному використанні), позивачем отримано у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 564. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.11.2023 у справі № 911/1954/22 на переконання колегії суддів, навіть з урахуванням обставин обмеження на даний час загального використання Публічної кадастрової карти, судами обох інстанцій було безпідставно не досліджено надані прокурором картографічні матеріали, та помилково визнано їх недопустимими з посиланням на підпункт 4 пункту 1 Постанови № 564, оскільки цим пунктом лише обмежено загальне оприлюднення під час дії воєнного стану на офіційному веб-сайті Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема через Публічну кадастрову карту, інформаційних шарів та всіх відомостей Державного земельного кадастру. Що стосується веб-порталу https://kadastr.live, на якому дублюється Публічна кадастрова карта, то доступ до вказаного джерела дійсно деякий час був заблокований, але на сьогоднійшній день карта функціонує у повному обсязі. Тобто, факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:009 на територію ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський» підтверджується, в тому числі, даними Публічної кадастрової карти, доступ до якої наявний у окружної прокуратури, та даними офіційного веб-порталу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Держгеокадастру України, на якому дублюється Публічна кадастрова карта за посиланням https://kadastr.live, яка знаходиться у відкритому доступі. Державним підприємством «Харківська державна лісовпорядна експедиція» ВО «Укрдержліспроект» проведено кореляцію (співідношення. накладання) земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 із землями лісогосподарського призначення ДП «Куп`янське ліове господарство». За результатами чого земельна ділянка за вказаним кадастровим номером, згідно матеріалів лісовпорядкування 2016-2020 років, має частковий перетин із землями лісогосподарського призначення (квартал 85 Борівського лісництва). Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання (скорочене найменування ВО «Укрдержліспроект») засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 №119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України. Об`єднання створено з метою проведення лісовпорядкування на всій території України, яке включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони і захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України. Відповідно до п. 3.2.8 Статуту ВО «Укрдержліспроект» окрім іншого, забезпечує при лісовпорядкуванні лісового фонду формування по видільних й інтегрованих банків даних, які містять лісотаксаційні, топографо-геодезичну і картографічну інформацію, з наступним формуванням і введенням державного лісового кадастру. Виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» створене з метою проведення лісовпорядкування на всій території лісового фонду України, яке включає систему державних заходів, спрямованих на забезпечення охорони і захисту, раціонального використання, підвищення продуктивності лісів та їх відтворення, оцінку лісових ресурсів, а також підвищення культури ведення лісового господарства. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який було викладено у постановах від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16, від 06.07.2022 у справі № 372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО «Укрдержліспроект», як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування. Подібний правовий висновок, сформований, зокрема у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16-ц. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, що викладені у постановах від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14 та від 27.01.2015 у справі № 21-570а14, саме планово - картографічні матеріали є належними правовстановлюючими документами на право постійного користування і являється основою для організації ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів постійними лісокористувачами. Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проєктів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Борівський», ботанічний заказник місцевого значення «Борівський» входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів. Заказник загальною площею 18 га розташований на землях Борівського лісництва в кв. 85, 137 Державного підприємства «Куп`янське лісове господарство». Відповідно до п. 1.3 положення про РЛП «Червонооскільський», РЛП загальною площею 6623,0 га розташований на території Борівського району на землях ДП «Куп`янське лісове господарство» (Борівське лісництво кв. 8, 9, [ADDRESS] , 18-20, [ADDRESS] , [ADDRESS] , 27,32-35,37, 50, 51, [ADDRESS] , [ADDRESS] , 60-62, 71-73, 75-88, 90, 91, 95-97, 100, 101, 130-132, 137). Тобто, Харківською державною лісовпорядною експедицією підтверджено факт накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 на землі Борівського лісництва в межах кварталу 85, на території якого, в тому числі, знаходяться землі природно-заповідного фонду. Таким чином, висновок Борівської селищної ради про те, що єдиним підтверджуючим доказом перетину двох земельних ділянок, є висновок земельно-технічної експертизи є категоричним та не відповідає дійсності. Що стосується повернення земельної ділянки з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 суд зазначає наступне. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14 та від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 вказані можливі способи усунення перешкод у реалізації прав користування і розпорядження майном, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 суд виклав висновок про те, що способом захисту в негаторних правовідносинах є вимога, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном тим чи іншим способом (зобов`язання повернути або звільнити майно, виселення, знесення, накладення заборони на вчинення щодо майна неправомірних дій). Спірна земельна ділянка на цей час зареєстрована на праві власності за [PERSON] та використовується ним для особистого селянського господарства, проте в силу наведених вище вимог законодавства вона не може перебувати у приватній власності з виникненням приватного володільця. З огляду на викладене, порушені права та законні інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] усунути державі перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 площею 2 га шляхом її повернення. Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц та від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц. Відповідно частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачем доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх логічному взаємозв`язку, наявності підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, зокрема на картографічних матеріалах, на яких доступно для візуального сприйняття зображено накладення частини площі спірної земельної ділянки на територію кварталу 85 Борівського лісництва ДП «Куп`янське лісове господарство», до якого в свою чергу входять території ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський», у сукупності та взаємному зв`язку підтверджують, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321084000:01:002:0009 має перетин з земельною ділянкою, яка перебуває у постійному користування ДП «Куп`янське лісове господарство», межами ботанічного заказника місцевого значення «Борівський» та регіонального ландшафтного парку «Червонооскільський», які за категорією належать до земель природно-заповідного фонду, а тому вказана земля не може передаватись у приватну власність. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування свого рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, та обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. У порядку статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного, та

Outcome: approved