Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Представник позивача, адвокат Реус Д.С., звернувся до Малинського районного суду Житомирської області із заявою в інтересах [PERSON] , у якій просив встановити факт перебування [PERSON] , 1971 року народження, з 2003 року по день зникнення безвісти 03.06.2024 на утриманні брата [PERSON] , 1978 року народження. Позовна заява мотивована тим, що 21.01.2023 року рідний брат позивача [PERSON] , [INFO] , був мобілізований [INFO] . У період з 13.09.2023 року по 30.06.2024 року він проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді водія механізованого відділення першого механізованого взводу восьмої механізованої роти механізованого батальйону зазначеної частини. 30.06.2024 року рядовий [PERSON] , виконуючи бойове завдання в межах населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області, зник безвісти. 12.07.2024 року [INFO] на адресу місця проживання позивача надійшло повідомлення для сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, в якому зазначено, що [PERSON] зник безвісти з 30.06.2024 року. З метою отримання відповідної грошової допомоги позивач звернувся із заявою до [INFO] . Після смерті батьків позивач постійно перебував на утриманні свого рідного брата [PERSON] , який доглядав за ним та матеріально його забезпечував, оскільки позивач [PERSON] є інвалідом з дитинства. 29.09.2024 року листом військової частини [NUMBER] позивачу [PERSON] було відмовлено у виплаті грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , оскільки не було надано документів, що підтверджують факт перебування позивача на утриманні. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , у графі «мати» зазначена [PERSON] , а у графі «батько» [PERSON] , що підтверджує факт їхнього рідства як братів. [PERSON] є інвалідом з дитинства через вроджені вади слуху (двобічна глухота) та вроджену ваду серця. З дитинства він перебував під постійним наглядом батьків та проживав разом із ними. Батько - [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] почав постійно допомагати своєму рідному брату [PERSON] у всіх життєвих питаннях. Після смерті батьків житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , був поділений між спадкоємцями наступним чином: [PERSON] (рідна сестра) - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки. Таким чином, [PERSON] і [PERSON] є співвласниками житлового будинку за зазначеною адресою. Згідно з Індивідуальною відомістю про застраховану особу (форма ОК-7) встановлено, що у період з 2011 по 2020 рік [PERSON] працював на Поліській дослідній станції ім. О.М. Засухіна (неповний робочий день) та отримував мінімальний дохід. Починаючи з 2020 року його стан здоров`я значно погіршився, через що він не міг працювати взагалі, і повністю перебував на матеріальному утриманні рідного брата [PERSON] . Після смерті батьків [PERSON] і [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати. 27.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу - [PERSON] ) був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] також проживала разом із позивачем у зазначеному будинку. Однак подружнє життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, і з листопада 2022 року вони не проживали разом та не підтримували жодних стосунків. 01.07.2024 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області у справі № 283/1257/24 шлюб між ними було розірвано. У період шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , яка також проживала разом із позивачем і наразі зареєстрована з ним за однією адресою. Після мобілізації [PERSON] щомісячно перераховував кошти на рахунок рідної сестри [PERSON] , яка, у свою чергу, витрачала ці кошти на утримання [PERSON] . Встановлення юридичного факту перебування [PERSON] на утриманні його рідного брата - [PERSON] має для позивача юридичне значення, оскільки від цього залежить його право на отримання державної допомоги. Ухвалою судді Малинського районного суду Житомирської області від 18.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Малинського районного суду Житомирської області від 17.04.2025 призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Реус Д.С. в судове засідання не з`явились, 25.04.2025 [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 17.04.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Представник відповідача - військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, пояснень, заяв або клопотань не надав. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Встановлено, що відповідно до листа військової частини [NUMBER] від 28.09.2024 року позивачу відмовлено у виплаті грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , оскільки не було надано документів, що підтверджують факт перебування позивача на утриманні (а.с.5-6). 12.07.2024 року [INFO] надійшло повідомлення для сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, в якому зазначено, що [PERSON] зник безвісти 30.06.2024 року поблизу населеного пункту Євгеніївка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини (а.с.11). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , у графі «мати» зазначена [PERSON] , а у графі «батько» - [PERSON] , що підтверджує факт їхнього рідства як братів (а.с.13). Згідно до довідки старости Гранітнеського старостинського округу Малинської міської територіальної громади від 05.08.2024 № 141 [PERSON] , [INFO] проживав однією сім`єю з братом [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 26.12.1987 по 21.01.2023 та вели спільне господарство (а.с.20). Відповідно до Акту обстеження житлово - побутових умов проживання № 38 виданого Гранітненським старостинським округом Малинської міської територіальної громади до січня 2023 [PERSON] проживав з братом [PERSON] , вели спільне господарство, До моменту повідомлення про зниклого безвісти [PERSON] , брат був на його утриманні (а.с.21). Довідкою МСЕ № 037257 від 18.04.2003 підтверджується, що [PERSON] є інвалідом з дитинства третьої групи (а.с.23). Відповідно до довідки ЛКК № 1163 від 07.08.2024 у [PERSON] встановлено діагноз - вроджена вада серця, хронічна глухота, хронічний фарингіт (а.с.25). Згідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №6476 [PERSON] встановлено діагноз - легка розумова відсталість в ступені помірно - виражено дебільності з емоційно - вольовою нестійкістю по змішаному типу (а.с.26-27). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра з 18.05.1984 року (довідка лікаря а.с.28). Батько позивача - [PERSON] - помер [INFO] , а мати позивача - [PERSON] - [INFO] (копії свідоцтва про смерть (а.с.30,31). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , був поділений між спадкоємцями наступним чином: [PERSON] (рідна сестра) - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки; [PERSON] - 1/3 частки (а.с.32,34,36). Згідно з Індивідуальною відомістю про застраховану особу (форма ОК-7) встановлено, що у період з 2011 по 2020 рік [PERSON] працював на Поліській дослідній станції ім. О.М. Засухіна (а.с.38-39). Відповідно до інформації АТ КБ "Приватбанк" від 08.10.2024 про окремі операції по картці / рахунку [NUMBER] за період з 01.01.2023 по 01.04.2024 нараховано 203905,00 грн (а.с.51). Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Стаття 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливий обставин» визначає права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. За положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливий обставин» особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України. Відповідно до 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець. У цьому Порядку під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п.2 Порядку). Відповідно до п.4. вказаного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). В п.7 Порядку зазначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема непрацездатні. При цьому, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. За судовою практикою при розгляді справ даної категорії судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року ; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. При цьому повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18. Досліджені в судовому засіданні докази у своїй сукупності підтверджують факт перебування з 2003 року [PERSON] на утриманні його брата [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] з 2003 року перебував на утриманні свого брата, який є зниклим безвісти військовослужбовцем, а відтак встановлення факту перебування на такому утриманні безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача, пов`язані з його статусом як особи, яка перебувала на утриманні військовослужбовця, Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. На підставі наведеного та

Outcome: approved