Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

19 лютого 2025 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 17 квітня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач створив іншу сім`ю. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально дітей не утримує. Сама вона не здатна забезпечити дітей всім необхідним для належного росту та розвитку. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всі видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4\~000 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов, чи заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 17 квітня 2015 року (а.с. 6), який не розірваний. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7,8). Діти зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 4, 5). В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобов`язаний надавати утримання своїм малолітнім дітям до досягнення ними повноліття, є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а малолітні діти сторін проживають окремо від батька і потребують матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає доцільним стягувати аліменти, у вказаному позивачкою розмірі, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Також підлягають\~стягненню\~з\~відповідача сплачені\~позивачкою\~витрати\~на послуги\~адвоката,\~оскільки\~вони\~викликані захистом\~порушеного\~права. Однак, що стосується суми цих витрат, то виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи складність справи та обсяг проведеної адвокатом роботи, зокрема, зважаючи на те, що в суму вказаних позивачкою витрат входять послуги з опрацювання законодавства та судової практики у спірних правовідносин, що є складовою частиною процесу складення позовної заяви. Суд вважає, що вказаний в позові розрахунок витрат з оплати послуг адвоката, які позивачка просить стягнути із відповідача є дещо завищеним, а тому рахує доцільним визначити розмір витрат на послуги адвоката, який підлягає відшкодуванню відповідачем у сумі 3 500 грн. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved