Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що як стало відомо позивачу у лютому 2025 року, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 25.02.2021 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №41, вчиненого 11.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., яким з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» стягнуто заборгованість у розмірі 20949,15 грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис вчиненим з грубим порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С. та зареєстрований в реєстрі за №41. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 27.05.2016 між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №54015, за умовами якого позивачу надано в кредит грошові кошти на особисті потреби у розмірі 2500 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 179,573% річних від суми кредиту (0,492% на добу), щомісячний платіж - 294,43 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. від 25.02.2021 відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №41, вчиненого 11.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., яким з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» стягнуто заборгованість у розмірі 20949,15 грн. При цьому, з вищевказаного виконавчого напису убачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2016 по 18.12.2020. Загальна сума заборгованості - 20949,15 грн. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтею 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved