Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/6686/24 за позовом ПАТ АБ «Південний» звернулося до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляється самостійних вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В., [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. про визнання недійсним договору купівлі продажу. 12.03.2025 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву ПАТ АБ «Південний» було задоволено. 28.03.2025 року представник позивача ПАТ АБ «Південний» - Кувшинова В.П. звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, позивачем були понесені витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги (участь у чотирьох судових засіданнях) у загальному розмірі 10000,00 грн. А тому, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути в рівних частках із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Південний» витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано заперечення на\~заяву про\~ухвалення додаткового\~рішення в яких вказує на те, що у акті прийому передачі виконаних робіт вказано про участь у чотирьох судових засіданнях, у яких приймав участь представник позивача. Між тим, з відомостей Електронного суду вбачається, що у справі наявні лише два протоколи судових засідань датовані 20 серпня 2024 року та 04 грудня 2024. З Акту неможливо зрозуміти якою є вартість одного судового засідання, чи має значення його тривалість, тощо. Заявник не посилається коли саме та у якій формі було зроблено відповідну заяву про необхідність вирішення питання про розподіл судових витрат та про намір надати докази після рішення суду. Рішення суду було ухвалене 12 березня 2025 року, сторона позивача посилається на те, що п`ятиденний строк на подачу нових доказів про понесення судових витрат не минув. У той же час, позивач у день судового засідання у який було ухвалено рішення не приймав участі за власною ініціативою, оскільки заявив клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, тобто, вважає, що строк слід відраховувати від дати отримання рішення у систему Електронний суд. На думку сторони відповідача, позивач, у будь - якому випадку пропустив строк на звернення із даним клопотанням, адже, сторона за власною ініціативою пропустила судове засідання у день ухвалення рішення суду не вказавши жодних поважних причин відсутності у судовому засіданні. А тому, просить суд відмовити у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення. Представником позивача ПАТ АБ «Південний» - Кувшиновою В.П. подано до суду додаткові пояснення в яких вказує на те, що в якості доказів направлення Відповідачу-1 та Третій особі-2 заперечень та доданих до них документів Відповідачем-2 були надані лише поштові накладні (без опису вкладення) № 6508200057576 та № 6508200057584. Втім, зазначені накладні не можуть підтверджувати вміст таких поштових відправлень, а відтак можна стверджувати Відповідачем-2 не було надано доказів надсилання Відповідачу-1 та Третій особі-2 саме копій заперечень з доданими до них документами. Вважає, що у суду наявні підстави аби повернути Відповідачу-2 його заперечення на заяву про стягнення витрат без розгляду. Представник позивача ПАТ АБ «Південний» - Кувшинова В.П. в судове засідання не з`явилась. Однак, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення просила суд проводити розгляд справи за відсутністю сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, сповіщались судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви та справи, суд приходить до наступних висновків. У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа справі № 523/6686/24 за позовом ПАТ АБ «Південний» звернулося до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляється самостійних вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В., [PERSON] , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. про визнання недійсним договору купівлі продажу. 12.03.2025 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву ПАТ АБ «Південний» було задоволено. Зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Південний» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514/тисяча п`ятсот чотирнадцять/грн. 00 коп. та частину витрат на правову допомогу у розмірі 1500 /тисяча п`ятсот/ грн., стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Південний» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514/тисяча п`ятсот чотирнадцять/грн. 00 коп. та частину витрат на правову допомогу у розмірі 1500 /тисяча п`ятсот/ грн. У подальшому, 28.03.2025 року представник позивача ПАТ АБ «Південний» - Кувшинова В.П. звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, позивачем були понесені витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги (участь у чотирьох судових засіданнях) у загальному розмірі 10000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Кувшиновою В.П. (Ордер Серії ВН № 1356802 від 17.04.2024 року). Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Кувшиновою В.П. були: Договір № 1/6-18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року, Додаткова угода № 1 до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 18.12.2018 року, Додаткова угода № 2 до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 18.12.2019 року, Додаткова угода № 3 до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 16.12.2020 року, Додаткова угода до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 31.12.2021 року, Додаткова угода до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 21.12.2022 року, Додаткова угода до Договору № 1/6-18 про надання правової допомоги від 13.12.2023 року та Договір про надання правової допомоги від 03.10.2024 року. Згідно Акту № 63 прийому-передачі виконаних робіт від 21.03.2025 року відповідно до Договору про надання правової допомоги № 1/6-18 від 18.12.2018 року та Договору про надання правової допомоги б/н від 03.10.2024 року Виконавець надавав, а Замовник прийняв наступні послуги: участь у\~4\~(чотирьох)\~судових засіданнях у Суворовському районному суді м. Одеси по справі № 523/6686/24 за позовом банку до [PERSON] та співвідповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу на суму 10000,00 грн. ПАТ АБ «Південний» здійснив оплату за надання правової допомоги в рамках справи № 523/6686/24, зг. рах. № 63 від 21.03.2025 року на користь АО «Юрпрайм» у загальному розмірі 10000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Меморіального ордеру № 991 від 27.03.2025 року. Так, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача посилається на те, що за участь у чотирьох судових засіданнях заявлений гонорар у розмірі 10000,00 грн. Однак, суд зазначає наступне. Так, у підготовче судове засідання призначене на 05.06.2024 року до суду дійсно з`явилась представник позивача Кувшинова В.П. Однак, таке підготовче судове засідання фактично не відбувалось, у зв`язку із відсутністю у приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси електроенергії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту керівника апарату суду від 05.06.2024 року. (а.с. 138) У наступному підготовчому судовому засіданні призначеному на 20.08.2024 року представник позивача Кувшинова В.П. фактично приймала участь, що підтверджується наявним в матеріалах справи Протоколом судового засідання № 3245596 від 20.08.2024 року. (а.с. 178) У судове засідання, яке було призначено на 14.10.2024 року сторони не з`явились, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою. (а.с. 212) У судовому засіданні призначеному на 04.12.2024 року представник позивача Кувшинова В.П. фактично приймала участь, що підтверджується наявним в матеріалах справи Протоколом судового засідання № 3732777 від 04.12.2024 року. (а.с. 178) У наступне судове засідання призначене на 10.02.2025 року сторони не з`явились, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою. (а.с. 245) В останнє судове засідання призначене на 12.03.2025 року представник позивача Кувшинова В.П. подала до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Враховуючи вищевикладене, представник позивача Кувшинова В.П. фактично приймала участь у судових засіданнях два рази, а саме 20.08.2024 року та 04.12.2024 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 16.11.2022 року з розгляду справи № 922/1964/21, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовує наступні критерії. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін. Суд констатує, що посилання представника позивача на те, що остання фактично приймала участь у чотирьох судових засіданнях не відповідає дійсності та спростовується наявними матеріалами справи, а тому, враховуючи також заперечення сторони відповідача, покладення на відповідачів розміру адвокатських послуг в сумі 10000,00 гривень є необґрунтованим та не співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг. А тому, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial