Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

30.01.2025 позивач засобами поштового зв`язку подав до суду зазначений позов, відповідно до якого просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцю першої черги за законом, після смерті його матері [PERSON] , що померла [INFO] в смт. Велика Писарівка Охтирського району Сумської області, терміном два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Вимоги вмотивовані тим, що після смерті матері позивача [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,3584 га з кадастровим номером 5921280500:13:004:0194, що розташована на території Вільненської сільської ради. У строки, передбачені діючим законодавством, 06.10.2022 ним була подана заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зміст якої складно та зареєстровано в реєстрі за №671 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. З метою оформлення спадщини після смерті матері він звернувся до Великописарівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, але йому було повідомлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, у зв`язку із закінченням шестимісячного строку на прийняття спадщини спадкова справа після померлої [PERSON] не може бути заведена та рекомендовано звернутися до суду із позовом щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення до суду. 31.01.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 24.03.2025 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по страві, призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримала. У підготовчому судовому засіданні представник позивача пояснила, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від 06.10.2022, зареєстрована в реєстрі за №671 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В., 06.10.2022 була відправлена поштою до Великописарівської державної нотаріальної контори, проте, з невідомих причин не була отримана адресатом. Відомості щодо пересилання поштової кореспонденції Укрпошті зберігаються лише один рік. Від Великописарівської селищної\~ради Охтирського\~району Сумської\~областінадійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, одночасно зазначено про визнання позовних вимог позивача та відсутність заперечень щодо них. Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом розміщення оголошення про дату і час судового засідання на офіційному веб-сайті «Судової влади». У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.02.2022 Великописарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [INFO] у смт.\~Велика Писарівка\~Охтирського району\~Сумської областіпомерла [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис №14 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку\~площею 2,36\~га з\~кадастровим номером\~5921280500:13:004:0194,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~Вільненської сільської\~ради,\~яка належала\~їй на\~підставі Державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ЯЕ №393345\~від 29.05.2008\~(а.с.\~11). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.1966 Вільненською сільською радою Охтирського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] доводилася позивачеві матір`ю (а.с. 9). 06.10.2022 приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. засвідчила справжність підпису [PERSON] на його заяві, зареєстрованої в реєстрі за №671, про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 12). Листом Великописарівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.12.2024 №4618/01-16 за результатами розгляду заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , отриманої 24.12.2024, позивача повідомлено про те, що згідно із Алфавітними книгами обліку спадкових справ та Книгами обліку та реєстрації спадкових справ, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. У зв`язку із закінченням встановленого законодавством терміну для прийняття спадщини, ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття спадщини шляхом спільного проживання, рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не може бути заведена Великописаріською державної нотаріальної конторою. За наявності поважних причин пропуску строку позивачу рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частинами 1-3 статті 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З аналізу вказаних положень ЦК України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він у визначений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, надсилав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак ця заява, з невідомих йому причин не дійшла до отримувача, через що він наразі позбавлений можливості прийняти спадщину. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що спір стосовно спадкового майна відсутній, суд вважає причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини поважними. Відповідно до ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved