Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

14 лютого 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Єфремова Ірина Іванівна, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 02 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що 02 червня 2007 року складено відповідний актовий запис № 543 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Сімейне життя не склалось, у зв?язку із чим 06 листопада 2024 року шлюб між було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Від шлюбу у позивача з відповідачем народилися діти: 22 лютого 2009 року - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Відповідач на даний час перебуває за кордоном, де здійснює трудову діяльність, таким чином має відповідні кошти у вигляді заробітної плати. Діти залишились в Україні та проживають разом із батьком. Таким чином на даний час, [PERSON] самостійно здійснює виховання та утримання дітей. Позивач та Відповідач так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які вона має сплачувати на утримання дітей. Саме у зв?язку із зазначеним, Позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Відповідач у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 19 лютого 2025 року не надала відзив на позов. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 21 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. В судове засідання, призначене 21 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. сторони не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 16 квітня 2025 року на 10 год. 00 хв. 21 березня 2025 року представник позивача Єфремова І.І. звернулася до суду з заявою у якій просила суд проводити розгляд справи без її участі та участі позивача. Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання, призначене 16 квітня 2025 року о 10 год. 00 хв повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року було розірвано (а.с. 14-15). Так, у сторін по справі від шлюбу народилися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 лютого 2021 року, актовий запис за № 350 та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 24 лютого 2012 року, актовий запис за № 364 (а.с. 16-17). Відповідно до Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved