Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона являється мамою [PERSON] та змушена звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки, у зв`язку з тим, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує свої батьківські обов`язки. Позивач зазначає, що з 03.09.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбних відносин у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалосяіз самого початку подружнього життя, що у кінцевому результаті призвело до розірвання шлюбу. Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.01.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач повернулася разом з донькою до своїх батьків у смт Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі. Між тим, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню утворилась заборгованість у сумі 382000 грн. Згодом, 20.01.2022 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та створила нову сім`ю. При цьому, малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем і її чоловіком [PERSON] . Відповідач же [PERSON] не цікавиться життям доньки, будь-якої матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком та станом здоров`я. На даний час відповідач разом із новою сім?єю проживає на території Російської Федерації. Крім того, 19.04.2024 року відповідач скерував електронною пошто на адресу органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради лист про те, що він відмовляється від своїх батьківських прав відносно доньки [PERSON] , оскільки проживає на території іншої країни і не має можливості спілкуватися із донькою та допомагати позивачу у вихованні дитини. З метою захисту прав та інтересів доньки, враховуючи при цьому, що батько дитини виїхав до Російської Федерації, що у подальшому може призвести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральних міркувань, так і з правової точки зору, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06 вересня 2024 року вищезазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі (а.с.38). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 23 січня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.54). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с.54а, 63), про причининеявки суду не повідомила. Разом з тим, позивач надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити, при цьому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.58-59, 61-62). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12- 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.56, 65). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради в особі Служби у справах дітей Подставек Г.І. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.55, 60, 64, 66). При цьому, представник надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи без участі представника третьої особи, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (а.с.57-64, 65). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (набула чинності для України 27.09.1991 року), дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи і належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Такі ж обов`язки покладені на батьків статтею 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 941/314/22 зазначено, що «позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судами попередніх інстанцій обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування матір`ю своїм батьківським обов`язком, обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У справі «Ilya Lyapin v. Russia» (Ілля Ляпін проти Росії) ЄСПЛ зазначив, що, якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбних відносин у [PERSON] і [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11 січня 2018 року, актовий запис № 221 (а.с.7). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.01.2018 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.11). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 03.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Частюка В.О. від 25.01.2024 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого листа № 442/2012/18 від 04.09.2018 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.18). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № [NUMBER], наданим Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.03.2024 року на заяву позивача по справі від 12.03.2024 року, станом на 18 березня 2024 року заборгованість по сплаті аліментів становить 382 000 грн. 00 коп. (а.с.19-20). 20 січня 2022 року між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб. При укладенні шлюбу позивач по справі ( [PERSON] ) змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2022 року, виданим Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 20.01.2022 року, актовий запис № 23 (а.с.13). Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/005913911 від 21.05.2024 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 12.03.2018 року, виданої Підбузькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки від 29.05.2024 року, виданої головою ОСББ «Оселя 44», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно акту обстеження умов проживання від 11.04.2024 року, складеного представниками Служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області на підставі звернення [PERSON] , позивач [PERSON] , [INFO] , разом із донькою [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виховується мамою і вітчимом. Рідний батько [PERSON] з сім`єю не проживає, життям дитини не цікавиться, з дитиною не спілкується та матеріальної допомоги їй не надає, проживає з новою сім`єю в Росії (а.с.12). В 2023-2024 навчальних роках [PERSON] , [INFO] , навчалася в 6-Б класі Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 імені С. Коваліва, що підтверджується довідкою № 91, виданої Закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 імені С. Коваліва Бориславської міської ради Львівської області 11.04.2024 року (а.с.10). Згідно психолого-педагогічної характеристики на ім`я [PERSON] , [INFO] , складеної Бориславським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 імені Стефана Коваліва Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області 11.04.2024 року, учениця [PERSON] добре адаптована до освітнього та соціального середовища. Має довільну зорову й слухову пам`ять, добре розвинене логічне мислення, добре запам?ятовує навчальний матеріал. Має добрий загальний розвиток. Любить малювати, танцювати. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається у повну міру своїх сил. Вміє оцінити ситуацію, яка склалася, та знайти правильний вихід із неї. Дитина легко йде на контакт із дорослими, проявляє інтерес до співпраці. Поведінка керована. Доброзичлива, врівноважена, розсудлива, дисциплінована, самостійна. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Конфліктів із вчителями та однокласниками не виникало. Відкрита, контактна, товариська. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Доручення класного керівника виконує вчасно та добросовісно. Бере активну участь у громадському житті класу, позакласних виховних заходах. [PERSON] завжди доглянута, чиста, акуратно одягнена. Їздить з учнями класу на екскурсії. Проживає з мамою та вітчимом. Мама відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, бере участь у шкільному та особистому житті дитини. Приділяє доньці належну увагу, сприяє її всебічному розвитку. Активно співпрацює з класним керівником щодо навчально-виховного процесу. Систематично відвідує батьківські збори. Вітчим також бере активну участь у вихованні дівчинки, є для неї авторитетом (а.с.9). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області № 134 від 30.04.2024 року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.15-16). Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] завжди був обізнаний про місцезнаходження своєї доньки [PERSON] і з боку позивача жодним чином не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком і у прийняття батьком участі у вихованні дитини. Вказані вище обставини не спростовані відповідачем по справі. Отже, з досліджених судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не піклується про фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки [PERSON] , її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач зовсім не спілкується із дитиною, не приймає будь-якої участі у її матеріальному забезпеченні, не цікавиться станом її здоров`я та взагалі її долею. Враховуючи викладене, суд розцінює такі дії відповідача як умисне ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Аналізуючи вищезазначене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., виходячи з наступного. Так, позивачем були понесені і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3672535904.1 від 28.05.2024 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.21), а тому, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved