Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що між нею та [PERSON] склалися теплі і щирі стосунки, з часу знайомства між ними виникли взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що на даний час вона не досягла шлюбного віку, а [PERSON] теж має бажання зареєструвати шлюб та створити сім`ю, оскільки це відповідає їхнім спільним інтересам. Батьки заявниці не заперечують щодо укладання нею шлюбу. Тому просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення вимог не заперечив. Представник ССД Полянської сільської ради у судовому засіданні задоволення вимог залишила на розсуд суду. Представник Свалявського РВДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.27). Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] від 13.08.2022 року, [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 4). Відповідно до заяви [PERSON] та [PERSON] - батьків заявниці, останні не заперечують щодо надання дозволу на укладення шлюбу між їх донькою та [PERSON] (а.с. 9). За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. За приписами ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 22 даного Кодексу, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За правовим змістом зазначеної норми закону, суд враховує усі обставини, що мають істотне значення для вирішення такого питання. До життєвих обставин, які можуть слугувати підставами для надання особі права на шлюб, в першу чергу можна віднести зокрема, вагітність жінки або народження нею дитини та наявність між сторонами фактичних шлюбних відносин. За роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України встановлюється загальне правило, згідно з яким цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Таким чином, для здійснення особою своїми діями цивільних прав та обов`язків необхідне досягнення нею певного віку, з яким законом пов`язується здатність людини розуміти наслідки своєї поведінки. За загальним правилом вважається, що людина може в повному обсязі поводитися свідомо при досягненні повноліття. У зв`язку з цим в ч. 1 ст. 34 ЦК України зазначено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). У супереч наведеному, заявником та її представником не надано належних та допустимих доказів щодо доцільності надання права на шлюб і таких не здобуто протягом судового розгляду справи. Суд вважає що, обставини на які посилається заявниця як підстави для задоволення заяви, а саме: взаємні міцні почуття любові та поваги, є загальноприйнятими та необхідними для укладення шлюбу. Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заява є передчасною і у задоволенні такої необхідно відмовити.

Outcome: dismissed