Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

11 лютого 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначала, що 03 березня 2023 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №83. Від шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вони не проживають однією сім`єю, відповідач проживає окремо від неї з дитиною. Розірвати шлюб вони не можуть, оскільки дитині, яка проживає з нею, не виповнилося одного року. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, відмовляється надавати кошти на її утримання, а саме: придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання сина відповідач відмовляється, інтересами сім`ї не цікавиться, інших аліментних зобов`язань на сьогодні не має, працездатний. Як їй відомо, його було мобілізовано до лав Збройних сил України, він отримує зарплатню та має змогу сплачувати аліменти. Тому, у зв`язку із складним матеріальним становищем, просила суд зобов`язати відповідача сплачувати їй щомісячні аліменти на її утримання та на утримання їх малолітнього сина. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши та перевіривши докази справи, прийшов до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Відповідач є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23 квітня 2024 року, актовий запис №134. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі від придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому зі змісту частини 1 статті 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині 3 статті 182 СК України визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, та вимоги ст. 182 СК України\~щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоров`я і матеріального становища відповідача, а також право позивачки на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, та аліментів на утримання дружини позивачки, в розмірі частини від всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі статті 141 ЦПК України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved