Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1035-839-1 від 16.10.2023 року у розмірі 32125 грн, яка складається із 5000 грн заборгованості по тілу кредиту, 27125 грн відсотків, нарахованих за період з 14.05.2024 по 15.10.2024. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 2422,40 грн судового збору та 10000 грн витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1035-839-1 в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 696704 направлявся відповідачу 16.10.2023 року о 20:59:11 год. шляхом надіслання на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 16.10.2023 року о 20:59:29 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 696704 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua. Відповідач відповідно до умов кредитного договору отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 365 днів (до 15.10.2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми за кожен день користування (1277,5% річних). Періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику до дня повернення суми кредиту включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. Періодичність платежів зі сплати процентів становлять кожні тридцять днів відповідно до додатку № 1 до кредитного договору. Відповідач своєчасно кредитні кошти в сумі 5000 грн не повернула та не сплатила нараховані проценти за користування кредитом та має відповідну заборгованість з їх сплати у розмірі 27125 грн відсотків, нарахованих за період з 14.05.2024 по 15.10.2024. За відзивом на позовну заяву позовні вимоги не визнаються відповідачем, оскільки кредитний договір відповідачкою не укладався, обставини його укладення від її імені їй нічого не відомо. Відповідачем ніколи не отримувалися кредити, і ні від позивача, ані від будь-якої фінансової установи чи банку. Платіжна картка не видавалася відповідачу та ніколи не була у її користуванні. Електронний правочин - кредитний договір № 1035-839-1 від 16.10.2023 року мав укладатися тільки із використанням електронного підпису відповідно до вимог законів "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", які не містять такого терміну, як "електронний підпис одноразовим ідентифікатором". Такого терміну не містять і інші нормативно-правові акти, якими регулюється діяльність позивача - ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії", "Про споживче кредитування", "Про платіжні послуги". Позивачем під час процедури укладення кредитного договору порушено вимоги ст. 10 ЗУ "Про споживче кредитування" відповідно до якої кредитодавець зобов`язаний оцінити кредитопроможність споживача, його доходи отриманої, як від споживача так і на основі інформації, законно отриманої з інших джерел. Виконання вимог цієї норми закону, враховуючи, що відповідачка домогосподарка, яка ніде не працює та не має самостійного доходу, унеможливило б укладення цього електронного правочину. За відповіддю на відзив при укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, ч. 1 ст. 205 ЦК України, ч. 1 ст. 207 ЦК України. Відповідно до порядку визначеному ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" відповідач зареєструвалася на веб-сайті позивача в мережі Інтернет https:procent.com.ua, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію заповнивши анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, реєстрації, вказавши реквізити картки для отримання кредиту, підтвердив номер мобільного телефону та здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного одноразовим ідентифікатором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі. Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подано клопотання про розгляд справи за відсутності. Крім цього, відповідач просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 382/1107/24 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Відхиляючи це клопотання суд виходив з того, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи. Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України (в редакції 2004 року, що кореспондується із статтею 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Таким чином, передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у його задоволенні, або якщо ці справи є взаємовиключними. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Суд враховує, що в поданому клопотанні сторона відповідча не обґрунтувала, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, натомість суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що в даному випадку й вбачається. Тому клопотання задоволенню не підлягало. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2023 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 1035-839-1 за умовами якого ТОВ "ФК "Процент" зобов`язується надати [PERSON] грошові кошти (кредит) в розмірі 5 000 грн. строком на 365 днів з сплатою кредиту в кінці строку користування. Процентна ставка за користування кредитом становить - 3,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 1277,50 %). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів: - 15.11.2023 року 5 250,00 грн; - 15.12.2023 року 5 250,00 грн.; - 14.01.2024 року 5 250,00 грн.; - 13.02.2024 року 5 250,00 грн; - 14.03.2024 року 5 250,00 грн; - 13.04.2024 року 5 250,00 грн.; - 13.05.2024 року 5 250,00 грн; - 12.06.2024 року 5 250,00 грн.; - 12.07.2024 року 5 250,00 грн.; - 11.08.2024 року 5 250,00 грн.; - 10.09.2024 року 5 250,00 грн.; - 10.10.2024 року 5 250,00 грн.; - 15.10.2024 року 875,00 грн. Позивач здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить відповідачу через платіжний сервіс FONDY (ТОВ "ФК "Елаєнс", здійснює переказ коштів без відкриття рахунку (п. 1.1.-1.11 кредитного договору). Даний договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті https:procent.com.ua (далі по тексту - ІТС) відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію". Для отримання кредиту та укладення договору, позичальник в особистому кабінеті в ІТС заповнює особисту інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення в ІТС усіх граф відповідної форми, в якій вказує суму кредиту та бажаний строк надання кредиту. У разі схвалення заявки на кредит, ІТС товариства генерується Паспорт споживчого кредиту для ознайомлення, Договір, що є офертою та містить усі істотні умови, про, що інформує позичальника в особистому кабінеті. Товариство надсилає позичальнику електронний підпис з одноразовим ідентифікатором шляхом направлення на телефонний номер позичальника, що вказаний і особистому кабінеті. Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та підписує його шляхом введення введення в спеціальному полі електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, ознайомлюється даним договором підписує його шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 3 статті 12 ЗУ "Про електронну комерцію", а саме шляхом введення у спеціальному полі, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, який відповідає вимогам 3 статті 12 ЗУ "Про електронну комерцію" та натискання іконки "Підписати договір". Після підпису позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором цього Договору повідомлення надходить в ІТС товариства та свідчить/повідомляє товариство про те, що позичальник надав згоду (акцептував) даний Договір. Після зазначених дій, даний Договір підписується з сторони товариства шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованою електронною печаткою з кваліфікованою електронною познакою часу уповноваженою особою, відповідно до чинного законодавства (п. 6.1., 6.4., 6.7., 6.8., 6.9. кредитного договору). В розділі 8 кредитного договору зазначено, що його підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 696704, відправлено 16.10.2023 20:59:11, введено 16.10.2023 20:59:29. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до п. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії" фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог ЗУ "Про електронну комерцію" з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між позивачем та відповідачем 16.10.2023 року кредитний договір № 1035-839-1 не суперечить Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Укладення вказаного кредитного договору саме відповідачем також підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https:procent.com.ua "Анкета-заява на кредит № 10740" з датою створення 16.10.2023 року де зазначено ПІП відповідача, її РНОКПП, дата народження, посилання на паспорт та місце реєстрації. Крім того, за вказаним витягом електронний підпис з одноразовим ідентифікатором надіслано 16.10.2023 20:59:11 та підтвердження договору здійснено 16.10.2023 20:59:29. Укладення вказаного кредитного договору саме відповідачем відповідає платіжному документу FONDY 667712942 від 16.10.2023 року о 20:59 від ТОВ "ФК "Процент" в розмірі 5 000,00 грн. щодо перерахування коштів за договором 1035-839-1 від 16.10.2023 на умовах фінансового кредиту на картку [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В даному випадку позивачем доведено факт укладення кредитного договору саме відповідачем та отримання нею кредиту в розмірі визначеному договором. Відповідачем не надано доказів того, що інша особа уклала від її імені договір та/або використала без її згоди отриманні кредитні кошти, які надійшли на її банківський рахунок. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1035-839-1 від 16.10.2023 станом на 15.10.2024 року підтверджується заборгованість у заявленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15, провадження № 61-8803св22). Матеріалами справи підтверджено вимоги позивача. Відповідач доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не подав. Зважаючи на викладене, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження та відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Позивачем понесені судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, що підтверджується договором про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг № 7 від 27.11.2024 року, витягом з реєстру № 1 від 03.06.2024 року та платіжною інструкцією щодо переказу коштів № 1351 від 29.11.2024 року. Разом з тим, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved