Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

У серпні 2024 року від директора Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» В.Безукладнікова до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути відповідачів в дольовому порядку на користь позивача заборгованість за надані послуги, яка в загальному розмірі становить 25 154,45 грн боргу за надані послуги, суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів за період 01.12.2018-23.02.2022 в розмірі 1 430,72 грн, за період 01.01.2024-01.06.2024 в розмірі 35,02 грн, 3 % річних 01.12.2018-23.02.2022 в розмірі 442,85 грн, за період 01.01.2024-01.06.2024 в розмірі 22,19 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування позову вказано, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок за цією адресою № [NUMBER] в КП БМР «Білоцерківтепломережа». При переоформленні особового рахунку 28.10.2020, [PERSON] особисто написала заяву, в якій заборгованість визнала та зобов`язалась сплатити. Відповідачі станом на 01.06.2024 мають заборгованість за послуги із централізованого опалення та абонентського обслуговування в розмірі 25 154,45 грн за період 01.12.2018-01.06.2024. Частково кошти за надані послуги сплачувались, але не у повному обсязі. 25.01.2024 на адресу відповідачів надіслано претензію для досудового врегулювання спору. Кожного місяця відповідачу на адресу знаходження особового рахунку надходять квитанції на сплату послуг із теплопостачання та абонентської плати, що означає, що споживач в повній мірі проінформований про стан особового рахунку. Зобов`язання має виконуватись належним чином. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.10.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 13.11.2024. 11.10.2024 на адресу суду від відповідача-2 [PERSON] надійшов відзив на позов. В обґрунтування вказаного відзиву зазначено, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду викладену в ухвалі від 08.06.2022 у справі N 303/4297/20, з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. У матеріалах справи відсутні документи, які б належним чином підтверили повноваження представника, а саме положення, статуту, трудового договору(контракту). Отже повноваження представника позивача не підтверджені належним чином, тому позовна заява повинна бути залишена без руху. Порядок подання всіх процесуальних документів позивачем був порушений, оскільки позивач має імперативний обов`язок подавати всі процесуальні документи виключно через ЄСІСТ, що зроблено не було, тому матеріали справи не можуть бути визнані доказами й розглянуті взагалі, а позовна заява повинна бути повернута без розгляду. Крім того, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, проте у позові відсутні жодні обставини, а лише скопійовані норми права. Відсутні також відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Є лише претензія підписана самим позивачем, котру відповідач-2 жодного разу не бачила. Окрім того у листі претензії вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідач-2 вказує, що не зрозуміло хто така [PERSON] і яке відношення має ця людина до справи взагалі. Окрім того відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом спору та з тих самих підстав. Не надано жодного доказу щодо надання позивачем послуг в повному об`ємі та відсутність укладеного договору на теплопостачання. Заявлено про сплив позовної давності в даному спорі. Вказано, що відповідачем-2 набуто право власності на квартиру в серпні 2020 року та відсутні докази про її проживання в даній квартирі в 2018-2020 роках. Вважає також, що розрахунок заборгованості складаний з порушенням законодавства. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 14.10.2025 на адресу суду від відповідача-1 [PERSON] надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказані аналогічні доводи тим, які вказані [PERSON] у своєму відзиві. Відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, в тому числі через пропуск позивачем строку позовної давності. 22.10.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої вказано, що повноваження представника підтверджуються довіреністю, яка дійсна до 31.12.2024, а позов підписаний директором підприємства. Щодо подачі процесуальних документів, то процесуальне законодавство допускає подання документів до суду не лише в електронній формі, а лише вказує на можливість подання документів саме в такій формі. В матеріалах справи наявні розрахункові листи, заяви, відповідно до яких існує можливість прослідкувати нарахування за надані послуги. Також дані про надану послугу щомісячно відображаються у квитанціях, які надсилаються за адресою знаходження особового рахунку відповідача. Відповідач частково сплачував надані послуги за реквізитами, вказаними у даних квитанціях, що підтверджує їх надання. Кожного місяця відповідачам на адресу знаходження особового рахунку надходять квитанції на сплату послуг із теплопостачання та абонентської плати, що означає, що споживачі в повній мірі проінформовані про стан особового рахунку. Зокрема, у міжопалювальний період працівниками КП БМР «БЦТМ» проводиться рознесення попереджень про наявну заборгованість по особовому рахунку, які разом із квитанцією про поточний стан особового рахунку залишаються у поштових скриньках споживачів. Відповідачі жодного разу не звернусь до абонентського відділу з питанням про роз`яснення суми нарахувань чи з бажанням заключити договір реструктуризації своєї заборгованості. Вказано про переривання перебігу позовної давності вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, часткова сплата боржником боргу і є визнанням суми своєї заборгованості свідчить про ознайомленість із сумою боргу. Оскільки відповідачі здійснювали проплати, тому строк позовної давності переривався. Крім того, в матеріалах справи є копія заяви від 28.10.2020 від [PERSON] , в якій вона визнає суму заборгованості при переоформленні рахунку, в якій є примітка від [PERSON] , що вона не заперечує даній заяві. Також строк давності зупинявся на період поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та на період воєнного стану, який триває. Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення був заключений між КП БМР «БЦТМ» та [PERSON] 28.10.2020. Розрахунки, що містяться в матеріалах справи, надруковані відповідно до сум нарахувань та сум оплат по особовому рахунку відповідачів. Вказано, що в пункті 4 прохальної частини позовної заяви існує описка, а саме двічі вказано « [PERSON] ». Повторно просить задовольнити позов повністю. 28.10.2024 на адресу суду від відповідачів надійшли ідентичні один до одного заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачі наполягають на тому, що можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положенням цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже повноваження представника позивача не підтверджені належним чином. Повторно вказано про порушення порядку подання всіх процесуальних документів позивачем, тому матеріали справи не можуть бути визнані доказами, а позовна заява повинна бути повернута без розгляду. Позивач не надав інформації про фактичні обсяги споживання теплової енергії за відповідними тарифними групами та розрахунків по ним. Позивач не надав підтвердження наданих ним послуг, відповідно до договору. Окрім того, відсутні посилання на порушення умов договору та жодного разу не значено який пункт договору був порушений, не вказав жодних фактичних обставин, щодо порушення пунктів договору. Копії розрахункових листів позивача не відповідають вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В матеріалах позову відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Є лише претензія підписана самим позивачем, котру відповідачі не отримували. Позивач не надав жодних доказів щодо усвідомленої оплати боргу за минулі періоди. Таким чином підстави для переривання строку позовної давності в цьому випадку відсутні. Повторно просять відмовити в позові. 10.02.2025 суд на місці ухвалив прийняти до розгляду та приєднати до матеріалів справи заяви по суті, а також визнати поважними причини пропуску строку на подання відповіді на відзив. В судовому засіданні представник позивача Малик Г.О. позов підтримала та просила задовольнити, уточнила, що в позовній вимозі про стягнення судового збору помилково двічі зазначено [PERSON] . Вказує, що письмових звернень щодо якості надання послуг за адресою надання послуг не було. Відповідачі набули право власності на квартиру та звернулись зі стандартною заявою про переоформлення особового рахунку. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав повністю та просив суд відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених в документах по суті. Зазначив, що відповідач-2 це його дружина, а відповідач-1 це матір дружини. Вказав, що також проживає за адресою надання послуг. Наявна у справі заява про визнання боргу була подана лише з метою оформлення субсидії. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 1/2 частці квартири за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219935681 та 219935556 від 12.08.2020. Відомості про право власності внесені на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05.08.2020. 28.10.2020 між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення, о/с № 36484-0, за адресою: [ADDRESS] . Підпунктом 3 пункту 33 вказаного договору передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. При укладенні вказаного договору та переоформленні особового рахунку, 28.10.2020 [PERSON] особисто написала заяву, в якій зобов`язалась сплатити заборгованість станом на 01.09.2020. [PERSON] не заперечувала, про що зазначила в цій же заяві. Судом також встановлено, що по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито КНП БМР «Білоцерківтепломережа» на ім`я [PERSON] та розрахунковій відомості рахується заборгованість: 25 154,45 грн - борг за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.12.2018 по 01.06.2024; 1 430,72 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.12.2018-23.02.2022; 35,02 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.01.2024-01.06.2024; 442,85 грн - три відсотки річних в період з 01.12.2018-23.02.2022; 22,19 грн - три відсотки річних в період з 01.01.2024-01.06.2024. Згідно з відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру № 817721 від 01.10.2024, відповідачі зареєстровані за адресою надання послуг з 02.03.1988 [PERSON] та з 16.08.2000 [PERSON] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірник договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та між відповідачем-1 й позивачем укладено письмовий договір про надання послуг. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. В даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений та підтверджується матеріалами справи. За період, заявлений у позові, наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 25 154,45 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, дійшов висновку, що суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 1 430,72 грн, три відсотки річних 442,85 грн (за період з 01.12.2018 по 23.02.2022), суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів 35,02 грн, три відсотки річних 22,19 грн (за період з 01.01.2024 по 01.06.2024). Відповідачі, заперечуючи проти позову, заявили про застосування строку позовної давності по даній справі. Так, позовна давність згідно ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Частина друга ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, стягнення 3% річних та інфляційних витрат обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, тому ч. 2 ст. 258 ЦК України в даному випадку застосуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Разом з тим, за правилом п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", вказаний карантин скасовано з 24:00 год. 30.06.2023. Оскільки карантин тривав в Україні з 12.03.2020 по 30.06.2023, тож строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно із п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З огляду на вказане, позов заявлено в межах строку позовної давності. 29.12.2019 набрав чинності Закон України від 18.12.2019 № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення». Відповідно до цього Закону правила самопредставництва юридичної особи були поширені не тільки на її керівника та членів виконавчого органу, але й на будь-кого іншого, хто уповноважений діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Відповідно до ч. 5 ст. 65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. Позовну заяву від імені позивача підписав директор Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» Безукладніков Владислав Володимирович (підписант). Для підтвердження повноважень він надав копію наказу позивача від 06.12.2019, відповідно до якої приступив до виконання обов`язків директора позивача. З огляду на вказане, доводи представника відповідачів щодо помилкового прийняття справи до розгляду є помилковими. Слід зауважити, що справа № 357/11713/24 є малозначною та відкрита суддею в порядку спрощеного позовного провадження, що дозволяє представництво позивача у суді особою, яка діє на підставі довіреності з підтвердженням відповідних повноважень діяти від імені такої юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Представник позивача Малик Г.О. в процесі розгляду справи надала суду окрім довіреності, положення про юридичний відділ Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», свою посадову інструкцію, в якій пп. 2.4. передбачено обов`язок представляти інтереси підприємства в судах та наказ про призначення її на посаду юрисконсульта позивача. Велика палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 по справі № 910/16580/23 конкретизувала власний висновок, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, дійшовши висновку про те, що крім керівника і члена виконавчого органу, особами, через яких можливе самопредставництво, можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юрособи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Слід також зазначити, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі, що передбачено абз. 1 п. 8 ст. 14 ЦПК України. Інші доводи представника відповідачів є неспроможними, не спростовують встановлених судом обставин та наведених висновків, тому судом відхиляються. Наявна у справі копія заяви [PERSON] про переоформлення рахунку, з поміткою про відсутність заперечень від [PERSON] , за своїм змістом лише підтверджує про наявність певної суми боргу по особовому рахунку станом на 01.09.2020, отже враховується судом в сукупності з іншими доказами. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачами (відповідачами) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення, отже позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто по 1 514 грн з кожного.

Outcome: approved