Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

26 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.02.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №Р20.00409.004877859, згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 49 999,00 грн, на строк 60 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 15% річних, а також визначено плату за обслуговування кредитної лінії в розмірі 2,75% щомісячно від початкової суми кредиту. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (нова назва ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-31/23, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від боржника за кредитним договором №Р20.00409.004877859 від 04.02.2019. Внаслідок неналежного виконання умов Кредитного договору у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на 26.12.2024 року складає 120092,24 грн., з яких: 47667,69 грн прострочена заборгованість за основним боргом; 22392,84 грн заборгованість за відсотками; 50031,71 грн заборгованість за іншими процентними платежами. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану суму заборгованості, а також покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 січня 2025 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 20 березня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, у позовній заяві просив вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання потворно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив до суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.02.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №Р20.00409.004877859, згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 49 999,00 грн, на строк 60 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 15% річних, а також визначено плату за обслуговування кредитної лінії в розмірі 2,75% щомісячно від початкової суми кредиту. (а.с. 8-10) 04 лютого 2019 року АТ «Ідея Банк» перераховано [PERSON] грошові кошти в розмірі 49 999,00 грн на виконання Кредитного договору №Р20.00409.004877859 від 04.02.2019, що підтверджується Ордером-Розпорядженням № 1 від 04 лютого 2019 року. (а.с. 10) 25\~липня 2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» і\~ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ Україна»\~(нова\~назва ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»)\~укладено договір\~факторингу №01.02-31/23,\~згідно з\~умовами якого\~останнє набуло\~право вимоги\~грошових коштів\~від боржника [PERSON] за кредитним договором № Р20.00409.004877859 від 04.02.2019. (а.с.11-13) Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № Р20.00409.004877859 від 04.02.2019, укладеного між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» на підставі Договору факторингу №01.02-31/23 від 25 липня 2023 року. Суд встановив, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 26.12.2024 року в розмірі 120092,24 грн., з яких: 47667,69 грн прострочена заборгованість за основним боргом; 22392,84 грн заборгованість за відсотками; 50031,71 грн заборгованість за іншими процентними платежами, яку наразі остання повинна сплатити на користь позивача. Враховуючи викладеного суд доходить переконання про задоволення пред`явлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн (розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved