Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

В листопаді 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (скорочено МТСБ України), в особі представника адвоката Лисенка Миколи Петровича звернулося до Франківського районного суду м. Львова (направлено за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області) з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 15836,81 грн, а також вартість послуг експерта у розмірі 1150,00 грн\~ та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що 15.03.2023 о 21:30 год. в населеному пункті м. Львів, по вулиці Глинянський Тракт, 139 відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «FIAT DUCATO», д.н.з. [NUMBER] , скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «УКРОП.» Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року у справі № 463/2110/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У результаті ДТП автомобіль «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження, а власник ТОВ «УКРОП.» зазнав матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність власника вищевказаного автомобіля на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно полісу серії ЕР № 211519550. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ТОВ «УКРОП.» своєчасно звернувся до МТСБ України із повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Для встановлення розміру відшкодування суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] визначено вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 17138,05 грн (вартість відновлювального ремонту з урахування зносу), ринкова вартість автомобіля складає 800237,99 грн. Загальний розмір витрат МСТБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг експерта та визначення розміру шкоди складає 16986,81 грн. З наведених вище підстав, МТСБ України просить стягнути з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 16986,81 грн,\~ а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В листопаді 2024 року справа надійшла до Франківського районного суду м. Львова, ухвалою судді від 09.01.2025 була передана за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. В лютому 2025 справа надійшла до суду за підсудністю та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 24.02.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 465/9443/24; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 31.03.2025 на 09:30 год. 17.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти прийняття заочного рішення не заперечують. 31.03.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю звернення за правовою допомогою. До заяви додано розписку про отримання відповідачем копії позовної заяви. 31.03.2025 в зв`язку з наданням відповідачу часу для звернення за правовою допомогою розгляд справи відкладено на 28.04.2025 на 09:30. Відповідача під розписку повідомлено про дату та час судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, також про дату та час судового засідання був повідомлений особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2023 № 463/2110/23 встановлено, що [PERSON] 15.03.2023 о 21 год. 30 хв. у м. Львів на вул. Тракт Глинянський, 139, керуючи автомобілем «FIAT DUCATO», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно, не дотримався інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.2.3б, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило технічні пошкодження транспортних засобів. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 07.04.2023 (а.с. 6). Власником автомобіля марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «УКРОП.», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з [NUMBER] від 13.10.2022 (а.с. 25). На момент ДТП автомобіль марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПРАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», страховий поліс № 211519550 був діючим (а.с. 18). В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідача обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 29.03.2023 представник ТОВ «УКРОП.» звернувся до МТСБУ із письмовим повідомленням про ДТП від 15.03.2023 та із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ ТОВ «УКРОП.» (а.с. 17-22). Згідно звіту № 288/23 від 15.04.2023 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість збитків, завданих власнику транспортного засобу «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , складає 17138,00 грн. До звіту також надано Протокол огляду т/з № 288/23 від 05.04.2023 та ремонтну калькуляцію (а.с. 23-34). Актом виконаних робіт по справі № 91599 від 15.04.2023, укладеним між МТСБУ та ФОП [PERSON] та рахунком № 288/23 від 15.04.2023 підтверджено виконання робіт на загальну суму 1150,00 грн (огляд КТЗ та Звіт про оцінку) (а.с. 36-37).\~ Відповідно до Довідки № 1 від 01.05.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу МТСБ України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ТОВ «УКРОП.» № справи 91599 визначено розмір шкоди, належний до сплати ТОВ «УКРОП.» у розмірі 15836,81 грн (а.с. 38-39). Згідно платіжної інструкції № 921740 від 03.05.2023, МСТБ України сплатило ТОВ «УКРОП» страхове відшкодування на суму 15836,81 грн (а.с. 15). Також, згідно платіжної інструкції № 921032 від 19.04.2023, МСТБ України сплатило ФОП [PERSON] 1150,00 грн за послуги аваркома (експерта) по справі № 91599, згідно рах. № 288 від 15.04.2023, т/з [NUMBER] (а.с. 16). З метою досудового врегулювання спору МТСБ України на адресу відповідача було надіслано вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу № 3-01б/14435 від 03.05.2023 (а.с. 40-41). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.03.2023 відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпілий, власник т/з «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] , мав діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику «RENAULT DUSTER», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 15836,81 грн, то відповідач зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1150,00 грн. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 985739 від 01 листопада 2024 року (а.с. 12). Зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved