Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

28.11.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява представника позивача ТОВ «Українські фінансові операції» - Дідух Є.О., який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 01.08.2024, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором №5584965 від 22.02.2025 у розмірі 90\~670,00 грн., з яких: 25\~000,00 грн. заборгованість за кредитом; 65\~670,00 грн. заборгованість за процентами за період з 22.02.2022 по 17.09.2024 включно; судові витрати у розмірі 2\~422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Позовна заява подана за допомогою системи «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.02.2022 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали договір №5584965\~про надання\~споживчого кредиту,\~відповідно до\~якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 25 000 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір\~був укладений\~в електронному\~вигляді за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних\~систем Кредитора\~(далі\~по тексту\~ ІТС)\~та підписано\~Відповідачем електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором M596134, 22.02.2022 о 23:12:08, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» . Згідно укладеного Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, право вимоги за кредитним договором №5584965 від 22.02.2022 перейшло від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». В подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 №31.07/24-Ф (копія Договору факторингу додається), право вимоги по кредитному договору №5584965 від 22.02.2022 (далі - Кредитний договір), про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі Кредитор) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (далі Новий кредитор). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань [PERSON] заборгованість за Кредитним договором станом на 17.09.2024 року становить 90\~670,00 грн. та складається з: 25 000 грн. заборгованість за кредитом; - 65 670 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 22.02.2022 року по 17.09.2024 року (включно). Вказані обставини змусили представника позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Разом з позовною заявою, позивачем направлено суду клопотання про витребуваня з АТ КБ «ПриватБанк» інформації, а саме: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку по рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 22.02.2022 року по 03.03.2022 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій(фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 22.02.2022 по 03.03.2020 року (а.с.32-33). Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву ТОВ «УФО» прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомлення (виклику) сторін (а.с.86). Окрім цього, ухвалою суду від 25.03.2025 витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, а саме: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку по рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 22.02.2022 року по 03.03.2022 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій(фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 22.02.2022 по 03.03.2020 року (а.с.138-139). 13.03.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Гаращак В.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги №1 від 21.02.2025 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до [PERSON] про стягнення заборгованості в повному обсязі, стягнути з ТОВ "УФО" на користь [PERSON] судові витрати в повному обсязі, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 13\~000 грн. Зазначає, що позовна заява не аргументована належними та допустимими доказами. Зазначив, що якщо Кредитний договір укладений у відповідності до Закону України Про електронну комерцію, то Позивачу слід було надати до суду електронні докази, які підтверджують факт підписання Кредитного договору та доказів дотримання послідовності при укладенні Кредитного договору, яка передбачена Законом України Про електронну комерцію; позивачем не надано до суду доказів отримання Відповідачем від первісного кредитора грошових коштів за договором, більш того відсутні будь-які відомості щодо реквізитів Відповідача, які б підтверджували направлення останньому грошових коштів та не надано доказів існування заборгованості; заявлена Позивачем сума заборгованості визначена не вірно; позовна заява не містить доказів направлення Відповідачу повідомлень про відступлення права грошової вимоги; в матеріалах справи відсутня виписка за банківським рахунком, яка б належним чином підтверджувала наявність заборгованості (а.с.118-128). 20.03.2025\~від представника\~позивача ТОВ\~«УФО» -\~адвоката Дідух\~Є.О.,який\~діє на\~ підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги від\~01.08.2024, до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно яких з доводами Відповідача, викладеними у відзиві, Позивач не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Щодо підписання договору електронним цифровим підписом зазначив, що Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернетмагазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». А тому, в нашому випадку, підписання Відповідачем шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р., проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Наведені правові позиції Верховного Суду ґрунтуються на презумпції свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Вебсайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https:/creditplus.ua, в тому числі через Мобільний додаток «CreditPlus» реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. А тому жодних сумнівів в тому, що 22.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір №5584965 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виникає. У Відповідача була можливість відмовитись від укладання Договору - згідно з п.5.3.2 Договору «Клієнт має право відмовитись від укладення цього Договору без пояснення причин, лише у випадку виконання наступних необхідних умов: а) письмово повідомити про це Товариство не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання та отримання примірника цього Договору. Таке повідомлення направляється Клієнтом Товариству на електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом за адресою місцезнаходження Товариства, що вказані в Договорі; Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.03.2025 б) протягом семи календарних днів з дати направлення Товариству повідомлення, відповідно до попереднього підпункту Договору, повернути Товариству загальну суму кредиту, одержану згідно з цим Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання кредитних коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою в цьому Договорі». Проте Відповідач не скористалась даною можливістю Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Як Первісний Кредитор, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Оскільки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Крім того вказав, що розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 13\~000 грн., заявлений представником відповідача, має бути обґрунтований, а їх розмір співмірний із складністю справи, фактичним обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом. У нашому випадку, виходячи з практики аналогічних справ, обґрунтованими витратами на правничу допомогу можуть бути суми, значно менші за заявлені 13 000 грн. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд України у Постанові № 205/5969/15-ц від 22.05.2024 (а.с.154-161). До того ж, представником позивача заявлено клопотання про долучення доказів, а саме: документу «АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024 та докази відправлення стороні [PERSON] , опис вкладень (а.с.129-133). Представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» - Дідух Є.О., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.08.2024, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі\~відсутності відповідача\~не заперечує\~щодо ухвалення\~заочного рішення\~ (а.с.94-96, 172-173). Частиною 3 ст.\~211\~ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Гаращак В.В. в судові засідання повторно не з`явились (14.01.2025, 13.02.2025, 03.03.2025, 25.03.2025, 24.04.2025). Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Гаращак В.В. до суду в четверте надсилають клопотання про відкладення розгляду справи, хоча дати судових засідань узгоджувались завчасно, в порушення\~ст.131\~ЦПК України не надали жодних належних доказів поважності причин відкладення розгляду справи (а.с.102,\~111, 136-137,169-171). Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст.131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки або не надання належних доказів неявки, вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд також зауважує, що відповідно до\~ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви), що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Аналіз норм цивільно-процесуального законодавства вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки відповідача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Крім того, суд звертає увагу, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, а відповідно до положень\~ст.275 ЦПК України, суд повинен розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але\~не більше шістдесяти днів\~з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини першої\~статті 1 Цивільного кодексу України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Таким чином, враховуючи, що відповідач та його представник безпідставно затягують розгляд справи, відзив на позовну заяву було вже сформовано, суд,

Outcome: partial