Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, [PERSON] про встановлення факту неприйняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, що знаходяться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району (раніше - Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району) Вінницької області. Він є спадкоємцем за законом. Іншими спадкоємцями за законом є його брати [PERSON] , який більше 15 років не проживає в с. Наддністрянське, проте місце реєстрації на своє теперішнє місце постійного проживання не змінив, та [PERSON] , який до нотаріальної контори не звертався та на свою частку у спадковому майні не претендує. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] з об`єктивних причин до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Рішенням Мурованокуриловецького районного\~суду Вінницької\~області від 08.08.2024 у справі № 139/458/24 йому визначено додатковий строк два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Після набрання рішенням законної сили [PERSON] прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Підтвердженням прийняття спадщини є заява [PERSON] № 682 від 17.09.2024, яка знаходиться у спадковій справі № 195/2024. У зв`язку з тим, що встановлення факту неприйняття спадщини братом [PERSON] - [PERSON] має для позивача юридичне значення, а саме оформлення права на спадщину, він вимушений за захистом своїх прав звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою від 13.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі, а її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано в приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Вінницької області Долі Тетяни Іванівни копію спадкової справи № 195/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду 05.03.2025. 18.03.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання з додатками про долучення до матеріалів справи доказів, яке судом задоволено (а. с. 76 - 82). Ухвалою від 19.03.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду. Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 42, 86); в судові засідання не з`явився; в позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності (а. с. 2). Відповідач Мурованокуриловецька селищна рада копію ухвали від 13.02.2025 та доданих до неї матеріалів позовної заяви отримав 13.02.2025, відзиву або інших документів по суті справи від нього до суду не надійшло. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву від 07.03.2025 № 02-13/767, у якій просить розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами (а. с. 71). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином; в судові засідання не з`явився; судові повістки з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами, які надсилалися за його зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 43, 44, 89, 90, 93, 94). 20.03.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 74). У зв`язку з наведеним, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, з урахуванням ч. 3 ст. 211, п. 1, 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, поданих до суду позивачем разом з позовною заявою, поданих представником позивача і витребуваних судом. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Наддністрянське Могилів-Подільського району Вінницької області помер [PERSON] (а. с. 10). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої входить: 1) земельна ділянка площею 1,8952 га, що знаходиться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району (раніше - Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району) Вінницької області, передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0522884400:02:002:0293) (а. с. 12), що належала дружині спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 9), спадкоємцями якої були її чоловік [PERSON] (на частку) та її син [PERSON] (на частку), які прийняли спадщину, але не оформили свої спадкових прав; 2) земельна ділянка площею 1,8952 га, що знаходиться на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району (раніше - Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району) Вінницької області, передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 0522884400:02:002:0294) (а. с. 11) спадкодавцю [PERSON] , оскільки окрім позивача є ще спадкоємець першої черги за законом - син померлого [PERSON] (на частку), який прийняв спадщину, тому що був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Згідно довідок Наддністрянського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 27.02.2025 № 13/82 і № 13/83 спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: син - [PERSON] , 1977 р. н., який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але на території старостинського округу тривалий час не проживає, проживає в Росії; син - [PERSON] ; син - [PERSON] , 1987 р. н., який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Інформацією про інших спадкоємців Наддністрянський старостинський округ не володіє (а. с. 78, зворот а. с. 78). Позивач [PERSON] , на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 08.08.2024 у справі № 139/458/24 (а. с. 53, 54), яким позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини, прийняв спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , про що свідчить його заява № 682 від 17.09.2024, яка знаходиться у спадковій справі № 195/2024 (а. с. 47). Згідно ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто ч. 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними одне від одного. Такий правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України зроблений у постановах Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 в справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 18.11.2020 в справі № 523/19010/15 (провадження № 61-5777св20), Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.04.2021 в справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28.04.2021 в справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 26.02.2025 в справі № 496/476/22 (провадження № 61-1445св24). Практика правозастосування ч. 3 ст. 1268 ЦК України є сталою. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Норми ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Згідно висновків, зроблених Верховним Судом у зазначеній вище постанові від 28.04.2021 у справі № 204/2707/19 «Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації.». В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04.11.2024 в справі № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23)) зазначено: «Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.». Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження заявлених позовних вимог [PERSON] подав акт від 11.12.2024 про встановлення факту відсутності за місцем проживання (реєстрації) [PERSON] , складений старостою Наддністрянського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області в присутності свідків, які входили в склад відповідної комісії. Згідно інформації, яка міститься в даному акті, [PERSON] , 1977 року народження, на території старостинського округу не проживає тривалий час (понад 20 років). Під час обстеження житлового будинку його особистих речей не виявлено (а. с. 18). Факт не проживання понад 15 років постіль за зареєстрованим місцем проживання, у тому числі на час смерті [PERSON] і [PERSON] підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] , які є сусідами спадкодавців. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування іншим способом, крім встановлення у судовому порядку факту неприйняття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, суд вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки вона обґрунтована та не суперечить закону. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому право на оформлення спадщини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1212 гривень 00 копійок (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялось жодних клопотань про повернення 50 відсотків сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду не надано. На підставі наведеного,

Outcome: approved