Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Мошковський О.С., приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Самойленко А.Г., в якому просить суд: -визнати недійсним договір про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту від 25.10.2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Мошковським О.С. та зареєстрованим реєстрі за № 1414, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та повернути у власність [PERSON] 1/2 частки у праві власності на цех по обробці граніту та 1\\2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,9018 га, кадастровий номер 1821155100:01:002:0004, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -визнати недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 20.06.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Самойленком А.Г. та зареєстрованим реєстрі за №167, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та повернути у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0, 1000 та, кадастровий номер 1822510100:01:001:0351, що знаходяться в [ADDRESS] . - скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка була здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65243948 від 25.10.2022, приватний нотаріус Мошковський Олександр Сергійович, Житомирський районний нотаріальний округ, Житомирська область. - скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка була здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68103005 від 20.06.2023 18:11:43, приватний нотаріус Самойленко Анатолій Григорович, Житомирський районний нотаріальний округ, Житомирська область та стягнути судові витрати. В обгрунтування позову вказує, що 18 грудня 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав 9\~450 доларів США, які зобов`язався повернути до 31.01.2022 року, а випадку несвоєчасного повернення сплатити додатково 2\~000 доларів США. Оскільки [PERSON] борг не повернув, то позивач звернуся до Коростишівського районного суду Житомирської області суду з позовом про стягнення суми боргу. Ухвалою Коростишівскього районного суду Житомирської області від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у справі №935/2100/22 та рішенням цього ж суду від 09 червня 2023 року його позов задоволено, стягнуто\~з\~\~ [PERSON] на його користь 418\~612 грн. боргу. Зазначає, що після відкриття виконавчого провадження з?ясував,\~що після\~виникнення простроченої\~заборгованості за\~договором позики\~та розгляду\~справи про\~стягнення заборгованості\~у суді,\~з метою\~уникнення відповідальності\~щодо повернення\~коштів за\~договором позики [PERSON] \~ здійснив відчуження (шляхом дарування) належного йому майна на користь своєї дружини [PERSON] , яка також є відповідачем у справі. Так 25.10.2022 року між відповідачами укладено оспорювані правочини про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту та 20.06.2023 року укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки. Вважає, що дії відповідачів недобросовісні, а вказані вище правочини є фраундаторними. Представник позивача адвокат Кудрицький\~Р.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав, обґрунтувавши викладеними у позові доводами та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Надіслані судом повістки за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] повернулися до суду з відміткою працівника пошти у рекомендованих повідомленнях №06102 385\~632 27, №06102 385\~63197 «адресат відстуній за вказаною адресою», що відповідно\~до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України\~ свідчить\~про вручення відповідачам\~поштового відправлення.\~Відзиву та\~ будь-яких\~заяв чи\~клопотань станом\~на день\~розгляду справи\~до суду\~не надходило, а тому суд розглянув справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Чорняк М.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його залученням до слідчих дій. В той же час судом вказана причина неявки не визнана поважною, оскільки будь-яких доказів такого залучення не надано, інших поважних причин не наведено, а тому суд розглянув справу без його участі. Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Мошковський О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд розглянув справу без його участі. Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Самойленко А.Г. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходилол, а тому суд розглянув справу без його участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 червня 2023 року рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №935/2100/22 позов [PERSON] , який надійшов до суду 12 вересня 2022 року, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 418\~612 (чотириста вісімнадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 00 грн. за договором позики від 18.12.2021 року. Постановою Житомирського апеляційного суду від 02.10.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 червня 2023 року залишено без змін. Таким чином рішення суду першої інстанції набрало законної сили 02.10.2023 року 25 жовтня 2022 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту, за умовами якого сторони правочину, як подружжя, поділили між собою в рівних частках по 1/2 частці кожному належне їм на праві спільної сумісної власності, а саме: цех по обробці граніту, що за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку загальною площею 0,9018 га, кадастровий номер 1821155100:01:002:0004, що за адресою: [ADDRESS] . Також відповідно до п. 5 договору відповідач [PERSON] подарував, а відповідач [PERSON] прийняла у дар належну [PERSON] вже 1/2 частки у праві власності на вказане вище нерухоме майно. Таким чином одноособовим власником цеху по обробці граніту, що за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки загальною площею 0,9018 га, кадастровий номер 1821155100:01:002:0004, за цією ж адресою стала [PERSON] . (п. 7 договору) (а.с. 35). Право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9018 га, кадастровий номер 1821155100:01:002:0004, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на ім?я [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Мошковським О.С., 25\~жовтня 2022\~року, номер запису про право власності: 65243948, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 6022728418211, Право власності на цех по\~обробці граніту,\~що за\~адресою:\~ [ADDRESS] зареєстровано на ім?я [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Мошковським О.С., 25\~жовтня 2022\~року, номер запису про право власності: 65243948, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 664172618211. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2024 року (а.с. 42). 20 червня 2023 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки за умовами якого відповідач [PERSON] подарував, а відповідач [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером № 1822510100:01:001:0351, площею 0,1 га за цією ж адресою. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на ім?я [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Самойленком А.Г., 20\~червня 2023\~року, номер запису про право власності: 68103005, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2334752318225. Право власності на земельну ділянку\~з кадастровим\~номером №\~1822510100:01:001:0351,\~площею 0,1\~га за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ зареєстровано на ім?я [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Самойленком А.Г., 20\~червня 2023\~року, номер запису про право власності: 68103005 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2334751318225. Відповідно до частини 2 статті 69 ЦК України жружина і\~чоловік мають\~право розділити\~майно за\~взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Частиною 1\~статті 70 ЦК України визнаено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, \~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України\~правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03\~липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження №\~14-260цс19) зроблено висновок,\~\~що «позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення\~\~на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму,\~\~ що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути\~як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, а тому така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем\~\~\~з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення\~\~\~ на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета\~\~є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин\~\~є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним». Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеного у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 644/5819/20, цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, та його діти (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора. Оскільки укладають договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК). Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів даної справи вбачається, що 25 жовтня 2022 року та 20 червня 2023 року між [PERSON] , [PERSON] , укладено два договори за умовами яких [PERSON] подарував своїй дружині належну йому нерухомість в тому числі частину нерухомості, яка була об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Досліджуючи питання недійсності договору про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту від 25.10.2022 та договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 20.06.2023, суд враховує, що у період їх укладення між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був наявний спір щодо стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 418 612 грн., про що було відомо відповідачу [PERSON] й на час безоплатної передачі нерухомого майна. Договір про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту укладений фактично через місяць після відкриття провадження у справі №935/2100/22. \~Рішення про стягнення суми боргу з [PERSON] ухвалено Коростишівським районним судом Житомирської області 09 червня 2023 року. Після задоволення судом позову у [PERSON] з`явився обов`язок щодо виконання рішення суду,а інший оспорюваний правочин про дарування належного [PERSON] майна укладений через 11 днів після ухвалення судом першої інстанції рішення, тобто через короткий проміжок часу. Таким чином між відповідачами у справі [PERSON] , та [PERSON] , які є подружжям, укладено оспорювані договори дарування майна в період як наявного судового спору щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у значному розмірі, так і після ухвалення рішення суду у справі на користь позивача [PERSON] . Вказані обставини, дають підстави вважати, що оспорювані договори дарування мали на меті збереження такого нерухомого майна від примусового відчуження та спрямовані були на уникнення відповідальності у разі примусового виконання рішення суду. Разом з тим, предметом позовних вимог позивача є визнання недійсним договору про поділ майна подружжя та дарування частки земельної ділянки та частки цеху по обробці граніту від 25.10.2022 року в цілому, а не лише в частині дарування належної [PERSON] 1/2 частини. Підстави для визнання недійсним договору в цілому, тобто в тому числі і в частині поділу між подружжям спільного сумісного майна відповідно до ч. 1,5 ст.203 ЦК України, відсутні, а відтак підстав для скасування права спільної часткової власності за [PERSON] на належну їй до моменту дарування частку не має, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. З урахуванням вказаних вище обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги до відповідачів задоволено частково, а саме на 75%, тому на користь позивача [PERSON] з [PERSON] , та [PERSON] слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 4 239,20 грн. в рівних частках, тобто по 2 119 грн. 60 коп. з кожного. Враховуючи викладене вище на підставі ст. 13, 203, 215,717 ЦК України та

Outcome: partial