Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 січня 2019 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» укладено Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95094796000. Відповідно до п. 1.2 Договору, банк встановлює ліміт овердрафту на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами. 25 січня 2023 між ПАТ «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» було укладено Договір факторингу №237, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «Верра Фінанс» права вимоги до Боржників за Кредитними договорами, в тому числі і за договором №95094796000, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» [PERSON] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 грудня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» - адвоката Царюк Марії Зенонівни про витребування доказів. Витребувано з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» належним чином засвідчену виписку про рух коштів по рахунку коштів картки з лімітом [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) 95094796000 від 15 січня 2019 року. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явився,\~будучи повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~шляхом направлення\~судових викликів\~за зареєстрованою\~у встановленому\~законом порядку\~адресою відповідача, поштові відправлення №0610209228230, №0610217597539 були вручені відповідачу особисто, інші поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» без вручення, іншої адреси [PERSON] суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2019 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» підписано Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95094796000 та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов Договору-анкети, банк встановлює ліміт овердрафту на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених Договором-анкетою та Правилами. Банк має право надавати, а клієнт отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем банку в порядку, викладеному у Правилах. Після підписання Договору-анкети Правила стають його невід`ємною частиною. Підписанням Договору-анкети сторони підтвердили, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору (п.1.2-1.4 Договору-анкети). Ліміт кредитування було встановлено у розмірі 12000 грн. (п.2.2 Договору-анкети). Строк користування кредитом: з 15.01.2019 року по 10.02.2021 року. Процентна ставка як за готівкові операції встановлювалася на рівні 55 відсотків, безготівкові операції 55 відсотків, за винятком процентної ставки за безготівковими операціями впродовж пільгового періоду, яка становила 0,00001 відсотків. Договором-анкетою встановлювалася щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування відповідно до тарифного плану та низка інших фінансових умов кредитування (п.2.3 Договору-анкети). Підписанням Договору-анкети відповідач серед іншого засвідчив, що особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com. Підписанням Договору-анкети відповідач доручив банку здійснювати договірне списання коштів з його рахунку, підтвердив отримання від банку інформації про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з випискою з особового рахунку на ім`я [PERSON] за період з 15.01.2019 року по 24.01.2023 року, останньому надано кредитний ліміт у розмірі 12 000 гривень, який відповідач використовував для власних потреб. У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 95094796000 від 15.01.2019 року заборгованість [PERSON] складає 32972,78 гривень, з яких: 21213,65 гривень - сума заборгованості за основним боргом; 11759,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з статтею 76\~ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті12,13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідно до вимог статей12,13,81\~ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявні у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості та виписка з обліку кредитної заборгованості є належними доказами наявності заборгованості позичальника, не спростованими останнім. 25 січня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено Договір факторингу №237, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «Верра Фінанс» права вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 95094796000 від 15.01.2019, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №237 від 25 січня 2023 року. Також надано копію платіжної інструкції №67 від 25 січня 2023 року про перерахування ТОВ «Верра Фінанс» на рахунок АТ «Укрсиббанк» грошових коштів, призначення платежу «З відступлення права вимоги згідно договору факторингу №237 від 25 січня 2023 року». Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077\~ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079\~ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина першастатті 519 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору факторингу № 237 від 25.01.2023. 11 червня 2024 року позивачем ТОВ «Верра Фінанс» направлено [PERSON] засобом поштового зв`язку «Укрпошта» досудову вимогу про сплату заборгованості за договором №95094796000 від 15.01.2019, де також вказано про відступлення права вимоги за кредитним договором. Копії опису вкладення у цінний лист та досудової вимоги подані разом із позовною заявою. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Таким чином, суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази наявності між позивачем та первісним кредитором договірних відносин з кредитування, наявність договорів факторингу та перехід права вимоги за договором фінансового кредиту на підставі договору факторингу до позивача. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом та відсотками на загальну суму 32972,78 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved