Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Керівник Миколаївської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином у сумі 134504грн. Обґрунтовуючи позов вказував, що Миколаївською окружною прокуратурою за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження за фактом незаконного видобування [PERSON] водних живих ресурсів, внаслідок чого державі спричинено шкоду у сумі 134 504 грн, встановлено достатньо підстав для вжиття заходів прокурорського реагування представницького характеру. Так,\~вироком Новоодеського\~районного суду\~Миколаївської області\~від27.09.2023 року у справі № 482/2185/23 за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за №12023153280000013, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України , останнього визнано винним в інкримінованому діянні та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік. Судом встановлено, що 24.01.2023 близько 22:30 год знаходячись на р. Південний Буг розташованої на відстані 50 м від межі зимувальної ями «Новоодеська», за адресою м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] в порушення вимог розділу IV пункт 1 підпункт 1 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700, здійснював вилов водних біоресурсів за допомогою ліскової риболовної сітки в кількості 2 одиниць довжиною - 50 м, висотою -2 м, вічко - 33 мм та виловив рибу, а саме: «тарань» у кількості 86 особин, чим порушив наказ Миколаївського рибоохоронного патруля № 90 від 31.10.2022 «Про встановлення заборони на лов водних біоресурсів на зимувальних ямах». Відповідно до\~висновку експерта\~Кропивницького відділення\~Київського науково\~-\~дослідницького інституту\~судових експертиз\~від06.04.2023 року у кримінальному провадженні №12023153280000013, розмір збитків, завданих рибному господарству України внаслідок незаконного вилову [PERSON] водних біоресурсів становить 134 504 грн. Розрахунок здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Однак, ані процесуальним керівником, ані уповноваженим органом у сфері захисту інтересів держави по відшкодуванню збитків, завданих водним живим біоресурсам, цивільний позов до [PERSON] про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 134 504 грн в рамках кримінального провадження № 12023153280000013 в порядку ст. 128 КПК України не пред`являлися. Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27.09.2023 у справі №482/2185/23 набрав законної сили 30.10.2023, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень. Водночас, в добровільному порядку [PERSON] шкоду дотепер не відшкодовано. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав у викладених у позові, просив позов задовольнити проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, прокурор не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що вироком Новоодеського\~районного суду\~Миколаївської області\~від27.09.2023 року у справі № 482/2185/23 за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за №12023153280000013, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України , останнього визнано винним в інкримінованому діянні та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік. Судом встановлено, що 24.01.2023 близько 22:30 год знаходячись на р. Південний Буг розташованої на відстані 50 м від межі зимувальної ями «Новоодеська», за адресою м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] в порушення вимог розділу IV пункт 1 підпункт 1 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700, здійснював вилов водних біоресурсів за допомогою ліскової риболовної сітки в кількості 2 одиниць довжиною - 50 м, висотою -2 м, вічко - 33 мм та виловив рибу, а саме: «тарань» у кількості 86 особин, чим порушив наказ Миколаївського рибоохоронного патруля № 90 від 31.10.2022 «Про встановлення заборони на лов водних біоресурсів на зимувальних ямах». Відповідно до\~висновку експерта\~Кропивницького відділення\~Київського науково\~-\~дослідницького інституту\~судових експертиз\~від06.04.2023 року у кримінальному провадженні №12023153280000013, розмір збитків, завданих рибному господарству України внаслідок незаконного вилову [PERSON] водних біоресурсів становить 134 504 грн. Розрахунок здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України «Про тваринний світ» і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки. Згідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Таким чином, при незаконному вилові живих водних біоресурсів спричиняються прямі збитки державі. Тлумачення вказаних норм свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Даний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 10.01.2019 у справі № 541/307/17. За змістом п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Вирок Новоодеського районного суду Миколаївській області від 27.09.2023 року у справі № 482/2185/23 набрав законної сили. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання про стягнення з [PERSON] шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді кримінальної справи. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою навколишньому природному середовищу є прямий причинний зв`язок, вина відповідача у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 134504 грн, доведена в повному обсязі, а тому визначена шкода підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 4 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 895 від 30.09.2015, Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України, а також контролює діяльність територіальних органів Держрибагентства. Пунктом 7 зазначеного Положення передбачено, що Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Відповідно до п. 1 Положення про Управління Державного агентства з меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (далі Миколаївський рибоохоронний патруль), є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у його складі як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Миколаївського рибоохоронного патруля поширюються на Миколаївську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Відповідно до п. 7.4. Положення про Управління Державного агентства з меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області, Миколаївський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. З огляду на зазначені положення чинного законодавства та беручи до уваги те, що порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища вчинено на території Миколаївської області, то саме Управління Державного агентства з меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, щодо стягнення невідшкодованої суми збитків, завданих незаконним виловом живих водних біоресурсів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. В Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів. Відтак, несплата відповідачем визначеного в установленому законом порядку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом живих водних біоресурсів, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й вплине на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. За ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон), представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (ч. 3 ст. 23 Закону). У першому з указаних «виключних випадків», у яких допускається представництво інтересів держави прокурором, він набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно. З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у сфері відшкодування шкоди, завданої водним живим ресурсам, прокурором до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області скеровано запит від 04.10.2023 про надання інформації щодо пред`явлення або запланованих заходів щодо пред`явлення позову про стягнення завданої шкоди. Листом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області від 23.10.2023 повідомлено, що шкода завдана рибним запасам України [PERSON] не відшкодована. Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області не заперечує щодо пред`явлення позову Миколаївською окружною прокуратурою в інтересах Управління. Отже, попри очевидність допущеного відповідачами правопорушення, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області самостійно не вжито вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих ресурсів. Відповідно позов про стягнення з [PERSON] збитків до суду не заявлено, у зв`язку із чим, кошти до місцевого бюджету до цього часу не відшкодовано, що призводить до неможливості виконання відповідних природоохоронних та соціальних програм. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (п. 6.43) зазначено, що сам факт незвернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захисти порушені державні інтереси, свідчить про те, що указаний суб`єкт неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Отже, Управлінням Державного агентства з меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області як уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах, протягом розумного строку не вжито ефективних заходів щодо захисту порушених інтересів держави. Також на виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Миколаївською окружною прокуратурою попередньо повідомлено позивача про звернення з відповідним позовом до Миколаївського районного суду Миколаївської області. Указані обставини, відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», свідчать про наявність у прокурора права та можливості представляти інтереси держави в суді, шляхом подачі відповідного позову. Відповідно до приписів ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, у тому числі, за рахунок грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, утворюються Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Згідно з вимогами п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, належать до надходжень Державного та місцевих бюджетів і сплачуються на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків, відповідно. Пунктом 4.1. Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Також, п. 2.2. Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 № 938, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за № 1569/21881, передбачено, що у процесі казначейського обслуговування коштів місцевих бюджетів органи Казначейства, окрім іншого, відкривають рахунки в національній валюті в Казначействі для зарахування доходів місцевих бюджетів та інших надходжень, передбачених законодавством, на ім`я органу Казначейства у розрізі кодів бюджетної класифікації та у розрізі місцевих бюджетів усіх рівнів; здійснюють в автоматизованому режимі розподіл платежів між рівнями місцевих бюджетів, розподіл інших платежів, що зараховуються до місцевих бюджетів згідно з вимогами Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України та рішенням місцевої ради про бюджет у розмірах, визначених законодавством, та перераховують розподілені кошти місцевих бюджетів за належністю. Отже, завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок, із якого органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Згідно з інформацією Миколаївського рибоохоронного патруля від 23.10.2023 грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в межах території Новоодеської об`єднаної територіальної громади, підлягають сплаті на розрахунковий рахунок: UA4389999803З3179331000014468, ЄДРПОУ - 37992030, отримувач - Миколаїв. ГУК/тг м.Нова Одеса, код доходів - 24062100 «грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності». Таким чином, оскільки правопорушення вчинено на території Новоодеської ТГ Миколаївського району Миколаївської області, вказані платежі зараховуються на спеціальний рахунок територіальної громади.

Outcome: approved