Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладений кредитний договір №3215463648 від 14.06.2021 року. Договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК ЦФР», з якими позичальник ознайомився до укладання договору та до яких приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а АТ «Таскомбанк» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до відповідача. 04.04.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого АТ «Таскомбанк» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38569 грн. 33 коп., з яких: 25013 грн. 16 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2,58 грн. заборгованість за відсотками, 13553 грн. 59 коп. заборгованість за комісією. 18.02.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладений договір позики №74657539, згідно якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12512 грн. 68 коп., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4512 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3215463648 в сумі 38569 грн. 33 коп., за кредитним договором № 74657539 в сумі 12512 грн. 68 коп. та 3028 грн. судовий збір. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмового клопотання просить розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно відзиву на позов та письмовому поясненню, позов визнають частково, вказуючи на те, що відповідача не було повідомлено про зміну кредитора, суму комісії не визнає, у відповідача відсутній оригінал кредитного договору № 3215463648 від 14.06.2021 року, та договір позики № 74657539 від 18.02.2022 року. Відповідач ставить під сумнів існування договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ 1 Безпечне Агенство необхідних кредитів та ТОВ «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів та кредитного договору № 3215463648 від 14.06.2021 року. Посилається на п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідні правові висновки щодо застосування зазначених норм ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» у спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 06.12.2019 у справі № 664/1261/16-ц (провадження № 61-25248св18), від 27.01.2020 у справі № 754/6091/18 (провадження № 61-11473св19), від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 (провадження № 61-1416св20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) вказано: «Суди попередніх інстанцій встановили, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. Право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Позивач просить суд стягнути відсотки, що значно перевищують розмір заборгованості за тілом договору, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 р.№ 7-рп/2013). Вважають, що, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості по тілу договору. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно кредитного договору №3215463648 від 14.06.2021 року, паспорту кредиту, заяві-анкети на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого товариство надало [PERSON] кредит в розмірі 32178 грн. 40 коп. на 36 місяців, із сплатою річної процентної ставки в розмірі 7 %. Договір підписаний підписом відповідача, кредит наданий в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку відповідача зазначену в заяві-анкеті. Згідно договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, ТОВ «ФК «ЦФР» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ПАТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до боржників. Згідно договору факторингу №Н1/11/10-Ф від 04.04.2024 року, ПАТ «Таскомбанк» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 38569 грн. 33 коп. з яких: 25013 грн. 16 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2,58 грн. заборгованість за відсотками, 13553 грн. 59 коп. заборгованість за комісією. Згідно договору позики №74657539 від 18.02.2022 року, між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало [PERSON] кредит в розмірі 8000 грн. на 30 днів, із сплатою процентів 1,99 % в день. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно обчислення загальної вартості кредиту, відповідач повинна була сплатити в погашення кредиту 8000 грн. суму кредиту та 1671 грн. 60 коп. відсотки. Згідно договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та додаткових угод до нього ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передала (відступила) за плату належні права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, відповідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 12512 грн. 68 коп., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4512 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.ст.205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Таким чином, між відповідачем та первісними кредиторами укладені кредитні договори, які підписані відповідачем, з умовами яких відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Суд звертає увагу, відповідачем визнано укладення кредитних договорів та отримання кредитів у вказаних розмірах. Згідно розрахунку заборгованості, відповідачем [PERSON] зобов`язання за кредитними договорами виконувалось не належним чином, в зв`язку з чим утворилась заборгованість , яка з розрахунку банку становить за кредитним договором № 3215463648 від 14.06.2021 року в розмірі 38569 грн. 33 коп., з яких: 25013 грн. 16 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 2,58 грн. заборгованість за відсотками, 13553 грн. 59 коп. заборгованість за комісією; за кредитним договором №74657539 від 18.02.2022 року, 12512 грн. 68 коп., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4512 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками, а всього: 51082 грн. 01. коп. \~ \~ \~ \~На думку суду наведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим з наступних підстав. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитами з розрахунку суми кредиту та суми залишку заборгованості за кредитом, кредитний договір №3215463648 від 14.06.2021 року в розмірі кредиту 32178 грн. 40 коп. укладений на 36 місяців, тобто до 12.06.2024 року, кредитний договір №74657539 від 18.02.2022 року, кредит в розмірі 8000 грн. на 30 днів, тобто до 20.03.2022 року. Відтак, у межах строку кредитування до 12.06.2024 року та 20.03.2022 року включно відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року\~по справі\~№444/9519/12. Вимоги позивача про стягнення комісії за кредитним договором №3215463648 від 14.06.2021 в розмірі 13553 грн. 59 коп. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено номативно-правовими актами. Послугою з надання та обслуговування споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідають змісту кредитних відносин. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного суду від 16.10.2019 року у справі №369/9293/15-ц (провадження №61-29646св18) від 02.09.2019 року у справі №361/7528/17 (провадження №61-45662св18)та від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15-ц (провадження №61-8862сво18). Заперечення відповідача щодо неповідомлення про зміну кредитора за кредитними договорами не звільняє її від обов`язку погашення кредиту з наступних підстав. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, постанова № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Наведені відповідачем підстави для зменшення розміру процентів за користування кредитними коштами не обгрунтованні та задоволенню не підлягають, так як укладеними кредитними договорами сторони дійшли згоди щодо процентної ставки, розмір заборгованості по відсоткам не перевішує розмір заборгованості за тілом кредиту. \~ \~ \~ \~Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором №3215463648 від 14.06.2021 року в розмірі 25015 грн. 74 коп., з яких: 25013 грн. 16 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3,58 грн. заборгованість за відсотками та за кредитним договором №74657539 від 18.02.2022 року в розмірі 12512 грн. 68 коп., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4512 грн. 68 коп. заборгованість за відсотками, а всього: 37528 грн. 42 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 37528 грн. 42 коп., сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2224 грн. 56 коп. (37528 х 3028: 51082 грн.). Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial