Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідачку повернути йому грошові кошти у розмірі 4 991,60 грн. за придбаний в Інтернет-магазині товар інтимного призначення, який виявився неприйнятним для використання. Крім того, просить стягнути з відповідачки 10 000,00 грн. у якості компенсації за завдану йому моральну шкоду, оскільки на його звернення про повернення коштів за товар працівники Інтернет-магазину поставились до нього вкрай недбало, що призвело до виникнення у нього неприємних почуттів, що супроводжувалось соромом та відчаєм (а.с. 1-24). Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що придбаний позивачем товар віднесено до предметів сангігієни, у зв`язку з він чим не підлягає обміну або поверненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів». До того ж придбаний позивачем товар знаходився у користуванні. Крім того, вважає вимогу про повернення коштів за товар необґрунтованою, оскільки на сайті Інтернет-магазину міститься договір публічної оферти, з умовами якого позивач погодився. Розділом 9 вказаного договору передбачено порядок повернення та обміну товару, у відповідності до якого зазначено, що предмети особистої гігієни та інші товари, які контактують з інтимними частинами тіла, обміну чи поверненню не підлягають. Також на сайті Інтернет-магазину розміщено усю необхідну інформацію про придбаний позивачем товар. Отже перед придбанням позивач мав можливість ознайомитись із характеристиками товару. Товар повністю відповідає характеристикам, заявленим на сайті. Окрім викладеного, вважає недоведеним належними та допустимими доказами завдання позивачу моральної шкоди (а.с. 38-61б). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає позов необґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. Відповідачка є суб`єктом підприємницької діяльності, яка здійснює торгівлю товарами інтимного призначення через Інтернет-магазин «У ліжку». На сайті продавця розміщено договір оферти, у п.9 якого зазначено про те що, якщо покупцеві переданий товар неналежної якості, і воно не було заздалегідь обумовлено продавцем, покупець має право скористатися положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» і вимагати заміни товару, відмовитися від виконання договору купівлі-продажу, повернути товар неналежної якості і зажадати повернення сплаченої за товар грошової суми. В усіх інших випадках товар належної якості поверненню та обміну підлягає згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №172 від 19 березня 1994 року. 30.11.2024 року позивач на сайті магазину замовив та 04.12.2024 року оплатив товар інтимного призначення вартістю 4 991,60 грн., в описі до якогозазначені основні технічні характеристики, які також розміщені на сайті Інтернет-магазину. 05.12.2024 року позивач отримав поштою придбаний товар і в той же день звернувся до служби технічної підтримки Інтернет-магазину із претензією, в якій просив здійснити обмін товару або повернути сплачені кошти, посилаючись на те, що придбаний ним товар не відповідає заявленим характеристикам. У відповідь на вказане звернення, менеджер Інтернет-магазину повідомила позивача про відсутність правових підстав для повернення або обміну товару з огляду на те, що товар має інтимне призначення та, згідно з твердженням відповідача, перебував у його використанні, що виключає його подальшу реалізацію. 20.12.2024 року позивач звернувся безпосередньо до відповідачки з письмовою претензією, яка залишилась без реагування. Зазначені обставини не заперечуються сторонами та підтверджені письмовими доказами: скріншотами веб-сторінки (а.с. 10-11), протоколом огляду веб-сторінки (а.с. 48-59), чеком №RmNByxJ4x2I від 04.12.2024 року (а.с. 9), листуванням з представником відповідача (а.с. 12-15, 59), квитанцією та описом вкладення у лист поштового відправлення (а.с. 16). Правовідносини сторін є споживчими, у яких позивач є споживачем послуги (покупцем товару), а відповідачка надавачем послуги (продавцем товару). Спір у цій справі виник не з приводу якості, а з приводу технічних характеристик придбаного позивачем товару, тобто спір виник у зв`язку з придбанням товару належної якості. Права споживача при придбанні товару належної якості врегульовані ст. 9 Закону «Про захист прав споживачів», у якій зазначено наступне. Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Перелік товарів належної якості, що не підлягає обміну (поверненню), затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 № 172 У Додатку 3 вказаної Постанови зазначено, що до таких товарів відносяться, крім продовольчих товарів, лікарських препаратів та засобів, а також деяких непродовольчих товарів, також і предмети сангігієни. Законодавчо поняття «предмети сангігієни» не визначено, проте для будь-якої поміркованої людини є зрозумілим, що до предметів сангігієни відносяться такі, якими рекомендовано користуватись індивідуально, тобто у них повинен бути один власник. Отже, предмети сангігієни підлягають поверненню виключно у тому разі, якщо вони виявились неналежної якості. Індивідуальне уявлення споживача про зручність чи відповідність товару його очікуванням не є належною правовою підставою для застосування заходів захисту прав споживачів у розумінні ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», адже інформацію про технічні характеристики придбаного позивачем товару розміщено продавцем на сайті Інтернет-магазину, і ця інформація співпадає з інформацією, що міститься на упаковці товару, у зв`язку з чим позивач здійснив покупку, маючи можливість попередньо ознайомитися з основними характеристиками товару. З вказаних підстав позов в частині зобов`язання відповідачки повернути позивачу грошові кошти за придбаний товар не підлягає задоволенню. Також не підлягає задоволенню позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки: по-перше, п. 5 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту), тобто у разі придбання товару неналежної якості; а по-друге, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» питання щодо відшкодування моральної шкоди вирішується судом при задоволенні вимог споживача. Щодо судових витрат, суд зауважує наступне. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». У позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідачки понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідачкою у відзиві на позов та в подальшому у заяві від 03.04.2025 року заявлено про стягнення з позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позивач у письмових поясненнях від 07.04.2025 року навів свої доводи щодо неспівмірності витрат відповідачки на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову витрати на професійну правничу не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, проте підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved