Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 січня 2025 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є колишнім подружжям і співвласниками нерухомого майна, яке було поділене між ними рішенням суду. З моменту визначення статусу майна як спільної власності, весь тягар утримання квартири [ADDRESS] продовжує нести лише позивач. За період з березня 2020 року по грудень 2024 року сума коштів, сплачена позивачем на утримання квартири [ADDRESS] становить 67832,00 грн., з яких 33916,00 грн. зобов`язана була сплатити [PERSON] відповідно до її частки в спільному майні. З позовом про стягнення вказаної суми коштів позивач звернувся до суду в іншому провадженні, рішення по суті ще не прийнято. Посилаючись на вимоги ст. 509, 625 ЦПК України та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 10984,27 грн. та 3 % річних в сумі 2317,85 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Автозаводського районного суду м .Кременчука від 17 лютого 2025 року позовну заяву [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. \~ \~ \~ \~06 березня 2025 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Рудницькою А.В. подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю. Зазначає, що у відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов`язання в порядку статті 11 ЦК України, як зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України, а відтак відповідач не є боржником, що прострочила виконання грошового зобов`язання в розумінні\~статті 625 ЦК України. Крім того, вказує, що нарахування інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01 грудня 2021 по 01 грудня 2023 року вже були предметом спору в справі № 524/9926/23 ,а заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука в справі № 524/2035/21 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто витрати, понесенні на утримання спільного майна в сумі 390267,51 грн. та судові витати в сумі 2633,94 грн. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно матеріалів справи, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2015 року у справі №1601/9434/12 було визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним як по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , так і щодо іншого нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.06.2022 року по справі № 524/2035/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, понесені на утримання спільного майна в сумі в сумі 390267,51 грн. за період до 2020 року та судові витрати в сумі 2633,94 грн. \~ \~ \~ \~Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2024 року по справі № 524/9926/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 01.12.2021 по 01.12.2023 року інфляційні втрати в сумі 128 426,73 грн., три проценти річних від простроченої суми 23 448,11 грн., а всього 151874,84 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у повернення сплаченого судового збору 1037,39 грн. \~ \~ \~ \~Предметом позову [PERSON] в справі є стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 10984,27 грн. та 3 % річних в сумі 2317,85 грн., нарахованих за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2024 року згідно до розрахунків, наведених в позовній заяві. Зазначені суми нараховані позивачем на витрати, які він поніс на утримання квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Факт понесення витрат на утримання спільного майна позивач підтвердив квитанціями ТОВ ФК «Герц» КП ГЕРЦ, рахунками-повідомленнями, копіями банківських квитанцій на переказ готівки . \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Доказів самостійної сплати відповідачем витрат на утримання квартири [ADDRESS] суду не надано. Такж відповідач не надав суду будь-яких доказів погашення позивачу коштів на утримання спільного майна за період з 01 березня 2020 року по 31 грудня 2024 року, тобто за період який зазначений в позовній заяві як період нарахування процентів та інфляційних втрат. Відповідач не подав суду і контррозрахунку щодо нарахованих позивачем грошових сум. \~ \~ \~ \~Зважаючи на принцип змагальності, суд також відхиляє посилання відповідача на ту обставину, що факт, що нарахування інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01 грудня 2021 року по 01 грудня 2023 року вже були предметом спору в справі № 524/9926/23. В разі, якщо певні витрати, на які нараховуються в цій справі інфляційні збитки та 3% річних, були предметом розгляду у справі № 524/9926/23, то відповідач мала подати про це відповідні докази: копію позовної заяви у справі № 524/99926/23, копії відповідних документів про витрати, які подавались у справі № 524/9926/23, заявити клопотання про витребування матеріалів справи та дослідження їх в судовому засіданні тощо. Оскільки відповідач не вчинив жодної з цих дій, то в силу ст. 12 ЦПК він і несе ризик не подання суду доказів на підтвердження своїх заперечень, внаслідок чого такі заперечення судом відхилені. \~ \~ \~ \~Позивач в якості правових підстав для стягнення інфляційних збитків та 3% річних послався на ст.ст. 509, 625 ЦК. Суд не може повністю погодитись з такою правовою кваліфікацією виниклих правовідносин. \~ \~ \~ \~Суд, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). \~ \~ \~ \~Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)). \~ \~ \~ \~Виниклі між сторонами правовідносини щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних на відповідні сплачені позивачем суми на утримання спільного майна, регулюються ч.1 ст. 1212 ЦК у відповідності до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Ч.2 ст. 1214 ЦК передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~ст. 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом якого грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. \~ \~ \~ \~Відповідач наведені в позовній заяві розрахунки не спростував, належних доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не подав. \~ \~ \~ \~Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211.20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved