Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.07.2023 р. між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 15 000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УніверсалБанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Відповідач, відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 21.07.2023 року шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М886, надісланий на номер телефону. Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 24/04/2024 від 24.04.2024 року, укладеного між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс", первісний кредитор (ТОВ "Лінеура Україна") відступив право вимоги до [PERSON] за Договором № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту новому кредитору ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс". Відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2024 року становить 83 998,54 грн., та складається з 14 999,98 грн. - заборгованість за кредитом; 68 998,56 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за кожен день користування кредитом за період з 21.07.2023 року по 24.04.2024 року. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість, а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась на адресу відповідачки за місцем її реєстрації, проте конверт з вкладенням повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачка не скористалась своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" є юридичною особою - фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та ліцензії на надання коштів в позику, видану Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг (а.с. 63-72). 21.07.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до п. 1.2 якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту - 15 000,00 грн., строк кредиту - 361 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 19 днів. Стандартна процентна ставка 2 %, знижена - 1 % (а. с. 6-12). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, кредитний договір підписано 21.07.2023 відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М886. Додатком 1 до договору є Таблиця обчислення загальної вартості для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки та паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та кредитні дані кредитодавця, посередника, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту (а.с. 34). Підписанням кредитного договору, відповідач ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» затверджені наказом директора ТОВ «Лінеура Україна» від 08.05.2023 року (а.с. 52-62). Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №3530 від 30.11.2023 року, останнє повідомляє про перерахування коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» через систему платежів по платежам, зокрема і на карту номер [NUMBER] в сумі 15 000,00 грн., дата 21.07.2023 року (а.с. 41). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.07.2023 року, позичальник [PERSON] має заборгованість станом на 24.04.2024 року в розмірі 83 998,54 грн., з яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 68 998,56 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 42-51). 24.04.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" (Кредитор) та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 38378212 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.07.2023 року перейшло до ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" (а.с. 73-81). Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.07.2023 року був укладений у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України "Про електронну комерцію". Згідно із ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор № М886 для підписання кредитного договору № 3837821 від 21.07.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На момент розгляду справи відповідач не сплатив суму заборгованості позивачу. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зауважує наступне. Також, за змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: - договір про надання юридичних послуг № 03/07/2023 від 03.07.2023 року, укладений між ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" та фізичною особою - підприємцем [PERSON] , ІПН [NUMBER] (а.с. 89-92); - акт прийому-передачі наданих послуг № 70 від 03.06.2024 року, укладений між ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , ІПН [NUMBER] з зазначенням послуг: «Підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості за боржниками ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" згідно реєстру № 1 від 03.06.2024 року вартість 50 000, 00 грн. (а.с. 95); - витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі послуг № 70 до договору № 03/07/2023 від 03.07.2023 року, укладений між ТОВ "ФК"Укрглобал-Фінанс" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , з найменуванням послуги: «Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором № 3837821 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.07.2024 року та клопотання про витребування доказів», вартість 5 000,00 грн. (а.с. 95а). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18. Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач не заперечував заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу, заяв про зменшення їх розміру до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Закону України "Про електронну комерцію", Закону України "Про споживче кредитування", ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved