Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання ним його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що 17.10.2009 року та заінтересована особа [PERSON] уклали шлюб. Під час шлюбу, [INFO] , у них народилася донька [PERSON] . Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати поваги взаєморозуміння та шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Після розлучення [PERSON] стала проживати з іншим чоловіком та має іншу сім`ю, а з 2016 року по теперішній час їх донька [PERSON] проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] , у будинку який є його власністю. Він займається вихованням доньки, відвідує школу у якій вона навчається, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям доньки, що підтверджується довідкою виданою КЗ «Навчально-виховне об`єднання І-ІІІ ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області; відвідує лікаря-педіатра, що підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради. Він має постійне місце проживання; у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, що підтверджується довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради від 17.02.2023 року та довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Кіровоградської обласної ради»; має задовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» що не позбавляє його можливості повноцінно виховувати доньку; за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, має можливість забезпечити своїй доньці достатній матеріальний рівень для її виховання: працює у товаристві з обмеженою відповідальністю на посаді менеджера по продажу будівельних матеріалів та отримує заробітну плату. Донька у письмових поясненнях, які записані нею власноруч у присутності головного спеціаліста Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, підтвердила факт того, що бажає жити з ним. Згідно письмового висновку від 04.08.2023 року за № 5091/19 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради даний орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , разом з ним. Крім того, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2024 року у справі № 404/2226/24 було визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з батьком, тобто з ним. Встановлення даного факту потрібне для отримання передбачених законодавством комплексу соціальних пільг та гарантій, встановлених для осіб, що здійснюють самостійне виховання дитини (одинокий батько). В зв`язку із вказаними обставинами він вимушений звернутися в суд із заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини. Ухвалою суду від 06.08.2024 року заява прийнята до розгляду за підсудністю з Кіровського районного суду м. Кіровограда, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання. В судовому засіданні 02.04.2025 року заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, що в ній викладені, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заінтересована особа\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлялася в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання не подавала, тим самим, судом відзначається, що заінтересована особа не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.10.2009 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Новенською селищною радою Кіровського району м. Кіровограда, актовий запис № 78, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда 19.07.2013 року (справа № 404/2356/13-ц). Під час шлюбу, [INFO] у них народилася донька [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження складено відповідний актовий запис № 721 від 07.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стаю Головного управління юстиції у Кіровоградській області 07.04.2010 року серія [NUMBER] . Як зазначає заявник, сімейне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати поваги взаєморозуміння і після розлучення [PERSON] стала проживати з іншим чоловіком та має іншу сім`ю і з 2016 року по теперішній час, [PERSON] проживає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] , у будинку який є його власністю. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] займається вихованням доньки, відвідує школу у якій вона навчається, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям доньки, ще підтверджується довідкою виданою Комунальним закладом «Навчально-виховне об`єднання І-ІІІ ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 27.01.2023 року № 09; відвідує лікаря-педіатра, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» від 13.03.2023 року № 415. Заявник має постійне місце проживання; у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної пади від 17.02.2023 року та довідкою комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Кіровоградської обласної ради» від 17.02.2023 року № 34; має задовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради» що не позбавляє його можливості повноцінно виховувати доньку; за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою виданою головою квартального комітету № 20 Подільського району м. Кропивницького від 28.01.2023 року та характеристикою з місця роботи виданою ТОВ «ОПТО ПРОФІ» від 31.01.2023 року; має можливість забезпечити своїй доньці достатній матеріальний рівень для її виховання: працює у товаристві з обмеженою відповідальністю на посаді менеджера по продажу будівельних матеріалів та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою ТОВ «ОПТО ПРОФІ» від 17.12.2023 року. Письмовими поясненнями дитини - [PERSON] , які записані нею власноруч у присутності головного спеціаліста Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради підтверджується факт того, що дитина бажає жити з батьком Згідно письмового висновку від 04.08.2023 року за № 5091/19 Виконавчого комітету Кропивницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , разом з батьком [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2024 року у справі № 404/2226/24 було визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з батьком, тобто з [PERSON] . Згідно з положеннями ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст. 159 СК України, Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засовами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі змісту ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому раз стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними неї проживає. Нормами ч.1 ст.ст. 14, 15 СК України передбачено, що здійснення сімейних прав та обов`язків є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути і передані іншій особі. Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Згідно зі ст. 12 3акону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремої від дитини,зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Матеріалами висновку Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 04.08.2023 року за № 5091/19 встановлено, що відповідно до довідки комунального закладу «Навчально-виховне об`єднання І-ІІІ ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 27.01.2023 року № 09, учениця 7 класу [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько [PERSON] спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини. Мати [PERSON] контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується, письмово повідомила, що проживає та працює в м. Харкові, з донькою не спілкується. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень викладених у пунктах 1, 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практик) справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується наступним вирішенням спору про право. У даному випадку відсутній спір про право, а лише необхідно встановити факт самостійного виховання [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] . При цьому, правовий статус «одинокого батька» не врегульований у законодавстві України, проте його можна ототожнити з поняттям «одинока матір». Верховний Суд у своїй постанові від 13.06.2018 року у справі № 822/2446/17 дійшов висновку, що оскільки правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Правовий статус «одинокої матері» передбачає наявність відповідних державних гарантій і пільг. Таким чином, встановлення факту самостійного виховання [PERSON] необхідне [PERSON] для отримання передбачених законодавством комплексу соціальних гарантій та пільг, встановлених для осіб, що здійснюють самостійне виховання дитини (одинокий батько). Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved