Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 серпня 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, сина залишено проживати з позивачем. На даний час позивачка з сином проживають за кордоном, у Польщі, в орендованому житлі. На виїзд їхнього сина [PERSON] за кордон відповідач погодився, що підтверджується його відповідною заявою. Відповідач самоусунувся від матеріального утримання їхнього сина, жодних коштів на утримання дитини не надає, тобто не виконує своїх обов`язків, передбачених ст. 180 СК України. Ці обов`язки здійснює тільки позивачка. Щомісяця на сина вона витрачає щонайменше 25 000 грн. В цю суму входить оплата за приватний дошкільний заклад (близько 8000 гривень), який відвідує їхній син ще з 2022 року оплата за додаткові заняття та гуртки, які їхній син вибрав для себе і якими захоплюється Джіу-Джитсу, танці, гра на піаніно, малювання, шахи та програмування. Позивачкою зазначається, що вона самостійно за власні кошти здійснює придбання продуктів харчування належної якості та відповідно до дієти їхнього сина, одягу, взуття для дитини, забезпечує дитину приладдям для навчання, лікуванням у випадку хвороби та інше. Забезпечує сину пізнавальне та корисне дозвілля, самостійно оплачує екскурсії. Також, з 18 лютого 2025 року розпочався курс фізіотерапевтичної реабілітації після перелому руки їхнього сина, що підтверджується чеком про надання послуги. Також були інші витрати у зв`язку із переломом руки, як на приклад спеціальний бандаж для підтримки руки в гіпсі. Святослав також виявив бажання навчатись українською мовою, тому він відвідав пробний онлайн урок в українській онлайн школі і попросив продовжити там навчання. Вона придбала для сина курс в цій школі, що підтверджується квитанцією про оплату на суму 2500 грн. Також 5 лютого 2025 року [PERSON] складав екзамен для вступу в перший клас до школи у Польщі, позивачка оплатила цей екзамен, що приблизно становить 1500 грн. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки, як позивачці відомо, він є приватним підприємцем (власником аптеки), отримує стабільний і високий дохід. Інших утриманців, на скільки позивачці відомо, відповідач не має. Враховуючи наведене просить суд стягувати з [PERSON] [INFO] , в її користь аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 18-ти річного віку в твердій грошовій сумі 12 500 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з Відповідача на її користь судові витрати в сумі 3900 грн. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідач не погоджується із зазначеним у позовній заяві розміром аліментів на утримання сина, оскільки вказана сума є завищеною та обтяжливою для [PERSON] . У період з вересня 2020 року по серпень 2024 року відповідач добровільно щомісяця здійснював перерахунок власних коштів на надані позивачем реквізити із призначенням «на утримання дитини». На той час [PERSON] здійснював господарську діяльність з роздрібної торгівлі лікарськими засобами та одержував стабільний дохід. Однак, з початку 2024 року поступово дохід Відповідача знизився, а наявний бізнес став збитковим для [PERSON] . Довідка про обіг коштів ФОП [PERSON] за період з 01.01.2024 по 12.03.2025, підтверджує низький прибуток від господарської діяльності. У зв`язку зі збитковістю бізнесу наприкінці 2024 року відповідачем прийнято рішення про припинення здійснення діяльності у сфері роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Надалі [PERSON] направив до Держлікслужби заяву про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю лікарськими засобами. На даний час [PERSON] не має стабільного доходу, оскільки тимчасово не працює, а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання сина у заявленому розмірі. Окрім цього, на утриманні відповідача знаходяться: 1) малолітній син [PERSON] , [INFO] , народжений у другому шлюбі; 2) непрацездатна дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення трьох років; 3) син дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , батько якого помер; 4) батько Відповідача - [PERSON] , який с особою з ІІ групою інвалідності. Окрім цього, батько Відповідача тяжко хворий (онкологічне захворювання), потребує курсу дороговартісного лікування та постійного супроводу до медичних закладів. Оскільки інших близьких родичів у [PERSON] немає, всі витрати на лікування батька несе Відповідач самостійно. Зважаючи на скрутне матеріальне становище та наявні заборгованості перед контрагентами, [PERSON] було тимчасово припинено перерахунок коштів на утримання сина. Водночас, відповідач бажає надалі матеріально допомагати сину та брати участь у його житті, а тому частково визнає позовні вимоги у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень, щомісячно. Додатково відповідач зауважує, що з моменту переїзду сина до Польщі [PERSON] зіткнувся з перешкодами зі сторони Позивача у спілкуванні з дитиною. Позивач не сприяє батьку у спілкуванні з сином за допомогою мобільного та відеозв`язку, не повідомляє про стан здоров`я та розвиток дитини. Водночас, [PERSON] заявляє про невиконання батьком своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини. Наведена ситуація яскраво демонструє прагнення матері усунути відповідача з життя дитини, при цьому стабільно щомісячного отримувати від [PERSON] аліменти у сумі 12 500,00 гривень, розмір яких є явно необгрунтованим. Позивач стверджує, що витрачає щомісячно на сина щонайменше 25 000,00 гривень. Зокрема, дитина відвідує приватний дошкільний заклад, щомісячна плата за який складає близько 8 000,00 гривень. Відповідач зауважує, що вказаний заклад було обрано матір`ю самостійно, незважаючи на те, що дитина мала можливість безкоштовно відвідувати держаний дитячий садок. Також до витрат на утримання дитини позивач відносить одноразові екскурсії, витрати на лікування сина у зв`язку із переломом руки, витрати на вступний екзамен до школи. Вищезазначені витрати на дитину носять одноразовий характер та не зумовлені особливими потребами, відповідно, можуть частково відшкодовуватись Відповідачем у порядку стягнення додаткових витрат на утримання сина, відповідно до ст. 185 СК України. У свою чергу Позивач має довести необхідність вказаних витрат та заявити про їх стягнення у встановленому законом порядку. Щодо долучених Позивачем доказів понесення витрат на утримання дитини зауважує, що заявлена матір`ю сума щомісячних витрат на сина в розмірі 25 000,00 гривень не підтверджується долученими до позову доказами. [PERSON] заявляє, що близько 13 000,00 гривень витрачає на додаткові заняття та гуртки для сина й долучає до позовної заяви копії Договорів про надання послуг. Втім, укладені між Позивачем та відповідними Виконавцями договори не підтверджують відвідування дитиною 6 різних видів додаткових занять. З долучених квитанцій вбачається оплата за листопад та грудень 2024 року виключно одного заняття - уроків гри на піаніно. Решта квитанцій підтверджують одноразові витрати на дитину, які Позивач не сплачує на регулярній основі. Враховуючи наведене просить суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина - задовольнити частково. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 (п?ять тисяч) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 31.03.2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідачем не надано підтвердження про непрацездатність дружини - [PERSON] , адже відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. [PERSON] не входить до переліку осіб у вищевказаній нормі закону, а отже за власним бажанням може працювати та утримувати свою дитину. Доказів того, що дитина потребує постійного догляду суду не надано. Також, в Україні існує підтримка - допомога при народженні дитини. Допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини. Допомога при народженні дитини, яка народилася після [INFO] , призначається у розмірі 41 280 гривень, та виплачується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, [PERSON] має власні кошти на утримання дитини. Також, Відповідач надає до суду свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , батьком якої він не є. У [PERSON] інші батьки, доказів того, що вказана дитина перебуває на утриманні Відповідача або усиновлена ним суду не надано. Щодо утримання батька, звертає увагу суду на те, що відповідачем теж не надано суду жодних доказів та підтверджень витрат. Батько Відповідача отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується наданим ним пенсійним посвідченням, а також державне забезпечення онкохворих. Відповідач заявляє, що його батьки розлучені. Тому, вважає доцільним додати, що під час їхнього спільного проживання з Відповідачем однією сім`єю, батько Відповідача [PERSON] , проживав в [ADDRESS] спільно з працездатною колишньою дружиною - [PERSON] . Що стосується заборгованостей Відповідача перед контрагентами - зазначає, що по-перше, не надано жодних документальних підтверджень, подруге, це не має жодного значення для предмету її позову. Стосовно заборгованостей Відповідача зазначає, що 31 травня 2021 року вона придбала у Відповідача квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири і згідно з цим Договором заплатила Відповідачеві 371 000 гривень, що на той день дорівнювало 14 тисячам американських доларів. Ця квартира належала сторонам на праві спільної сумісної власності, в якій вони проживали сім`єю спільно з Відповідачем і їхнім сином. Згідно з усною домовленістю між нею з відповідачем, після продажу їй квартири чи своєї частки, у ній мало залишитись все майно, тобто техніка, меблі. Натомість, відразу після підписання Договору купівлі-продажу у нотаріуса, ввійшовши до вже своєї квартири вона побачила, що квартира була майже порожньою. Відповідач, всупереч їхній домовленості, забрав з квартири ліжко, телевізор, кухонний стіл з кріслами, холодильник, пилосос, праску, кухонний комбайн, залишивши тільки заборгованості за всі комунальні послуги, оскільки протягом останніх півроку перед продажом їй квартири Відповідач проживав у ній сам, а вона з сином проживали у її батьків. Стосовно твердження Відповідача, що нібито вона перешкоджає йому в спілкуванні з сином - відповідач не ініціює спілкування з сином. Відповідач стверджує, що він є військовозобов`язаною особою і не може перетинати державний кордон України. Разом з тим, наданими Відповідачем доказами підтверджено, що все ж не підлягає призову на військову службу. Отже, відповідач, маючи законну можливість бачитись з дитиною не прикладає для цього жодних зусиль і навмисно вводить суд в оману. Натомість вона, як мати дитини, жодних перепон йому не чинить. Після того, як Відповідач довідався з її позову про те, що син зламав руку, він не поцікавився сином в жоден спосіб, а син після операції і зараз в процесі довготривалої та досить коштовної реабілітації. Станом на сьогодні витрати тільки на реабілітацію становлять близько 8000 грн. І в цей час Відповідач не те що не підтримав сина в будь-який спосіб, а ще й, як він сам заявляє - на власний розсуд припинивши перерахунок коштів на утримання сина, не відновив перерахунок коштів «на утримання сина». Відповідач у своєму відзиві пише, що дитячий садок, який зараз відвідує син, було обрано позивачкою самостійно, хоча син мав можливість відвідувати державний садок. По-перше, Відповідач не надає доказів того, до діти громадяни України мають право відвідувати дитячий садок безкоштовно. По-друге, садок, який наразі відвідує їхній син вони обирали спільно з Відповідачем, тим більше, що державний садок, теж був платним, коштував на той час 300 злотих, що дорівнювало на той час приблизно 2700 гривень (за курсом 1 злотий дорівнює 7.20 гривень), а приватний садок коштував на той час 500 злотих (3600 гривень). Зараз син відвідує саме цей дитячий садок, а в подальшому буде відвідувати приватну школу, до якої син успішно склав екзамен, тому що жоден державний садок чи школа не забезпечить сину харчування відповідно до встановленої для сина дієти. А це є крайньою необхідністю, а також особливими обставинами. Відповідач стверджує, що оплати за екскурсії і лікування сина є одноразовими, але до свого позову вона долучила чеки та квитанції про оплату тільки за крайній місяць або ті, за які платила банківською картою. Всі чеки вона не зберігала, тому що не сподівалась, що вони їй будуть потрібні для підтвердження витрат, відповідно оплати, які здійснювались в готівковій формі підтвердити неможливо, хоча вони були і є. Звісно, позивачка не враховує в суму аліментів - тобто в 12 500 гривень щомісячну оплату за орендоване житло, в якому вона з сином проживають, комунальні послуги, також кошти за поїздки на море для оздоровлення, подарунки на День Миколая, інші свята, а також, на приклад, подарунки для дітей, до яких син ходить на День народження, а це майже щомісяця. Відповідач піддає сумніву відвідування сином додаткових занять щомісяця, що Договорів про надання відповідних послуг недостатньо. Долучає до відповіді на відзив квитанції про оплату за дитячий садок і додаткові заняття від вересня 2024 року. Сума оплати за жовтень і листопад є дещо менша, тому що 2 місяці (жовтень і листопад) син не відвідував ані дитячий садок, ані додаткові заняття в зв`язку з хворобою і перебуванням в лікарні на стаціонарному лікуванні, але, незважаючи на це, оплатити за сам дитячий садок позивачка була зобов`язана. Також в січні, внаслідок перелому руки, син був після операції на руку, носив гіпс і майже не міг ходити через біль руки. Позивачка опікувалась сином вдома, тому дитячий садок син не відвідував протягом майже трьох тижнів, відповідно на додаткові заняття теж не ходив, тому що фізично це було неможливо, натомість в лютому частково відновили деякі додаткові заняття. Тобто, виключно через стан здоров`я сина і неможливість відвідувати всі додаткові заняття оплати за різні місяці відрізняються. У березні 2025 року син знову відвідує всі додаткові заняття і оплата за місяць березень за дитячий садок разом з додатковими заняттями становить 1685 польських злотих плюс оплата готівкою за заняття гри на піаніно на суму 360 польських злотих, що дорівнює близько 21 000 гривень. Просить суд звернути увагу на те, що син самостійно вибрав для себе ці всі додаткові заняття, які відбуваються протягом перебування дитини в садку по 30 хвилин 1 раз на тиждень, тобто дитина не перевантажена такою кількістю занять, а навпаки - в величезному захваті. Окремо звертає увагу суду на наявність обставин, які мають виключне значення для розгляду справи. Так, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Так, відповідно з інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником наступного нерухомого майна: 1) Івано-Франківська обл., Галицький р., с/рада. Тумирська Об`єкт земельна ділянка, Кадастровий номер 2621287200:02:001:0059, Опис Площа(га): 1.0124, яка здається в оренду - ТзОВ "Даноша" на підставі договору б/н, виданий 02.01.2014 строком на 25 років. 2) Івано-Франківська обл., Галицький р., с/рада. Маріямпільська, Об`єкт земельна ділянка, Кадастровий номер 2621285300:03:001:0365, Опис Площа(га): 1.6554, яка здається в оренду ТОВ "Даноша" на підставі договору б/н, виданий 01.01.2014, строкове платне користування. 3) [ADDRESS] , Об`єкт домоволодіння, Опис Загальна площа (кв.м): . Житлова площа (кв.м): . Загальна вартість нерухомого майна (грн): Номер запису: 134 в книзі 2. Таким чином Відповідач, як мінімум, має пасивний дохід від здачі в оренду земельних ділянок, тому його фінансовий стан не є таким скрутним, як він описує у відзиві. Відповідно до інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка наявна у вільному доступі Відповідач станом на цей час зареєстрований як ФОП та у стані припинення не перебуває. Просить суд врахувати наявність нерухомого майна відповідача при вирішенні справи по суті. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві. Враховуючи наведене просить суд стягувати з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в її користь аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 18-ти річного віку в твердій грошовій сумі - 12 500 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з Відповідача на її користь судові витрати в сумі 3900 грн. Стягнути з Відповідача на її користь судові витрати в сумі 1200 грн. Стягнути з Відповідача на її користь судові витрати в сумі 290 грн. 10.04.2025 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що дружина відповідача [PERSON] наразі перебуває у декретній відпустці та займається вихованням дворічної дитини, у зв`язку з чим не може працювати та одержувати дохід. Дитина потребує постійної присутності матері в силу свого віку, що не вимагає надання інших доказів необхідності здійснення догляду за дитиною. Одержувана [PERSON] допомога при народженні дитини не покриває мінімальних базових витрат на утримання малюка, оскільки виплачується одноразово у сумі 10 320 гривень, а решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами по 860 грн. на місяць. Вказана сума виплат не виключає перебування дитини та дружини на утриманні [PERSON] . Щодо перебування на утриманні відповідача сина дружини від попереднього шлюбу повторно зазначає, що батько дитини помер, а хлопчик виховується у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , відповідно, перебуває на утриманні відповідача. Факт одержання батьком відповідача пенсії не звільняє [PERSON] від обов`язку утримувати непрацездатного батька. Надані Відповідачем докази припинення ведення господарської діяльності, анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю лікарськими засобами, а також відомості про обіг коштів ФОП [PERSON] підтверджують матеріальну неспроможність батька сплачувати аліменти у заявленому розмірі та є належними доказами, що безпосередньо стосуються даної справи. Натомість, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що в колишньої дружини [PERSON] (батька Відповідача) відсутній обов`язок утримувати непрацездатного чоловіка, з яким розірвано шлюб. Відповідно, обов`язок утримувати колишнього чоловіка у [PERSON] може виникнути виключно у випадку активної реалізації права [PERSON] на його утримання колишньою дружиною шляхом звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, за результатом розгляду якої судом буде прийнято відповідне рішення на користь [PERSON] . Щодо можливості батька брати особисту участь у житті дитини зазначає, що позивач стверджує, що Відповідач має можливість бачитись з дитиною, але не прикладає до цього жодних зусиль. Відповідно, [PERSON] має право виїзду за межі України виключно супроводжуючи свого батька. Як уже зазначалось у відзиві на позовну заяву, батько Відповідача тяжко хворіє, у зв`язку з чим будь-яке переміщення у просторі навіть на короткі відстані є обтяжливим та виснажливим для нього. За даних обставин Відповідач не може зловживати своїм правом на перетин кордону, змушуючи хворого батька виїжджати за межі України. Таким чином, Позивач, не здійснивши повний та ґрунтовний аналіз чинного мобілізаційного законодавства й норм, що регулюють порядок перетину державного кордону України, безпідставно стверджує про введення суду в оману Відповідачем. Позивачем самостійно та свідомо обрано для постійного місця проживання місто Варшаву, яке є столицею Республіки Польща. Відповідно, вартість життя у даному населеному пункті є відносно високою, у порівнянні з іншими містами. Також для навчання дитини обрано дорогий приватний садок, а згодом син відвідуватиме приватну школу, про що заявляє у відповіді на відзив Позивач, стверджуючи про крайню необхідність такого вибору. Також [PERSON] заявляє, що жоден державний садок чи школа не забезпечить сину харчування відповідно до встановленої дієти. Проте, жодних доказів перебування сина на спеціальній дієті чи рекомендацій по харчуванню Позивачем не додано, як і не доведено невідповідність якості харчування у державних навчальних закладах Республіки Польща особливим потребам сина. Відповідач проживає в Україні, одержує дохід у національній валюті, а його заробіток не відповідає витратам Позивача на утримання дитини. У випадку задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів у заявленому розмірі, вказана сума буде обтяжливою та фінансово непосильною для Відповідача за даних обставин. Відповідач бажає брати участь у вихованні та утриманні дитини, а тому просить суд врахувати його матеріальне становище, наявність на утриманні інших осіб, та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень, що буде достатнім, справедливим та співмірним за даних обставин, а також сприятиме в подальшому виконанню рішення суду в повному обсязі без утворення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, просить позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина - задовольнити частково. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні, в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовльнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнала частково. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 24.12.1985 року. 03.04.1998 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 17.11.2016 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серія [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 04.09.2018 року. Із копії пенсійного посвідчення від 22.12.2020 року вбачається, що [PERSON] призначено пенсію по інвалідності, 2 група, загальне захворюванняє. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, Серія [NUMBER] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.01.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Змінено [PERSON] прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Як вбачається із заяви [PERSON] від 14.05.2021 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шевченко Е.В. та зареєстрована в реєстрі за №521, [PERSON] цією заявою надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Туреччина сину [PERSON] в період з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року у супроводі матері [PERSON] . 31.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] , однокімнатну квартиру за номером [ADDRESS] . Вартість відчужуваної квартири становить 371 000,00 грн. Продаж цей вчинено за 371 000,00 грн., які в повній сумі сплачені Покупцем Продавцю під час підписання цього договору. 08.04.2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 08.04.2022 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується, копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 23.09.2022 року. Із додатку 3 до договору №30/ТО//ТОМ/22 про надання послуг від 29.01.2024 року, який перекладений із польської мови на українську мову встановлено, що між [PERSON] та директором дитячого садка [PERSON] укладенодо зазначений договір відповідно до якого сторони внесли зміни до Договору №30/ТО/ТОМ/2022 та змінили наступний зміст: За послуги, передбачені цим договором, замовник, починаючи з 01.03.2024 року зобов`язується сплачувати щомісячну воплату (плату за навчання) у розмірі 800 злотих. 18.09.2024 року між ТОВ «Тенчовий огород», в особі директора Дитячого садка «Тенчовий огород» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг №7PD/ZD24 в навчальному році 2024/2025, зокрема навчання [PERSON] . Оплата за 4 кроки навчання гри на піаніно становить 480 злотих. Зазначений договір перекладений із польської мови на українську мову. 18.09.2024 року між ТОВ «Тенчовий огород», в особі директора Дитячого садка «Тенчовий огород» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг №10/PD/ZD/24 в навчальному році 2024/2025, зокрема додаткові заняття [PERSON] . Зокрема оплата за 4 заняття [PERSON] становить 160 злотих, [PERSON] за 4 заняття становить 160 злотих, [PERSON] за 4 заняття становить 180 злотих, Програмування за 4 заняття становить 160 злотих, шахи за 4 заняття становить 140 злотих. Зазначений договір перекладений із польської мови на українську мову. Із копії квитанції, перекладеної із польської мови на українську мову вбачається, що підтверджена оплата від [PERSON] за піаніно за листопад 120 злотих та грудень 360 злотих, що разом становить 480 злотих. Згідно копії квитанції, перекладеної із польської мови на українську мову вбачається, що підтверджена оптала від [PERSON] за вступний екзамен в розмірі 150 злотих. Крім того, на підтвердження понесених витрат на утримання спільної дитини сторін - [PERSON] позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій про покупки одягу, витрат на лікування, які перекладені з польської мови на українську. З довідки про обіги клієнта [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» від 12.03.2025 року вбачається, що дебетовий обіг у жовтні 2024 року становить 3 199,40 грн., кредитовий обіг становить 3 200,00 грн., дебетовий обіг у грудні 2024 року становить 45 717,81 грн., кредитовий обіг становить 46 000,00 грн., дебетовий обіг у січні 2025 року становить 279,00 грн., кредитовий обіг становить 0,00 грн., дебетовий обіг у січні 2025 року становить 279,00 грн., кредитовий обіг становить 0,00 грн., дебетовий обіг у лютому 2025 року становить 19 996,82 грн., кредитовий обіг становить 20 000,00 грн., дебетовий обіг у березні 2025 року становить 6,37 грн., кредитовий обіг становить 0,00 грн. Із долучених до матеріалів копій квитанцій вбачається, що [PERSON] сплачено 07.03.2025 року 1 485,00 злотих на рахунок «Тенчовий огород»; 10.12.2024 року сплачено 1 334,00 злотих на рахунок «Тенчовий огород»; 07.01.2025 року сплачено 944,00 злотих на рахунок «Тенчовий огород»; 06.11.2024 року сплачено 800,00 злотих на рахунок «Тенчовий огород»; 10.10.2024 року сплачено 1 240,00 злотих на рахунок «Тенчовий огород». Крім того позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій, перекладних з польської мови на українську мову, від 20.03.2025 року про сплату [PERSON] 161,50 злотих; 03.12.2024 року 1 401,50 злотих, 09.09.2024 року 801,50 злотих. Відповідно до копії квитанції, перекладної з польської мови на українську мову, 31.03.2025 року сплачено 360,00 злотих на навчання гри на піаніно за березень та 480,00 злотих на навчання гри на піаніно за лютий. Відповідно до копії рахунку-фактури №96/3/2025 за медичні послуги [PERSON] сплачено 580,00 злотих. Із долучених до матеріалів справи копій квитанцій вбачається, що [PERSON] протягом 2020-2024 здійснювались перекази коштів [PERSON] на утримання дитини. 25.02.2025 року ФОП [PERSON] подав заяву до Держлікслужби про анулювання або часткове анулювання ліцензії. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником наступного нерухомого майна: Івано-Франківська обл., Галицький р., с/рада. Тумирська Об`єкт земельна ділянка, Кадастровий номер 2621287200:02:001:0059, яка здається в оренду - ТзОВ "Даноша"; Івано-Франківська обл., Галицький р., с/рада. Маріямпільська, Об`єкт земельна ділянка, Кадастровий номер 2621285300:03:001:0365, яка здається в оренду ТОВ "Даноша" на підставі договору б/н, виданий 01.01.2014; домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону Укр аїни «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; Як встановлено судом неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю у Республіці Польща, та знаходиться на її утриманні, а відповідач на даний час коштів на утримання дитини не надає. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано копію договору №30/ТО//ТОМ/22 про надання послуг від 29.01.2024 року, копії квитанцій за покупку одягу, медичне обстеження, та оплату додаткових занять для розвитку дитини. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Суд вважає, що витрати на одноразові екскурсії, витрати на лікування дитини у зв`язку із переломом руки, витрати на вступний екзамен до школи, додаткові заняття [PERSON] слід віднести до додаткових витрат на утримання дитини відповідно до ст.185 СК України, однак такі вимоги позивачем заявлені не були. Доказів, що між сторонами погоджені такі додаткові заняття для [PERSON] суду не надано. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з обставин справи, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини від другого шлюбу, та той факт, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків в рівній мірі, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреб дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2025 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, стороною позивача надано докази на понесення витрат за переклад документів, які долучені до позовної заяви, у розмірі - 5 390,00 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 2 587,20 грн. (6 000,00грн.* 6 міс./12 500,00 грн.*6 міс.=0,48; 0,48*5 390,00 грн.=2 587,20 грн.) На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial