Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. 11.03.2024 позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Слободенюк Г.М. звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї відділ Таращанської міської ради про позбавлення батьківських прав. Згідно первісної позовної заяви поданої 19.04.2024 у новій редакції поданої представником позивача за первісним позовом - адвокатом Слободенюк Г.М., позивач просить суд: 1.Визначити місце проживання малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] з їх батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги первісного позову мотивовані тим, що 07.06.2016 року між [PERSON] (Далі - Позивач) та [PERSON] (Далі - Відповідач) було укладено шлюб, який було зареєстровано Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 38. Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані та проживають з Позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у будинку Позивача за адресою: [ADDRESS] , місце проживання Відповідача на даний час невідоме.03.03.2021 року шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано за ініціативою Відповідача. З боку Відповідача було зазначено, що причиною розірвання шлюбу є різні характери, погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Будучи вагітною третьою дитиною, у кінці листопада 2018 року, Відповідач, найнявши осіб чоловічої статі, влаштувала свою втечу за кордон. Невідомі особи приїхали до дитячого садочка, застосувавши силу, забрали її з собою. Виїхавши до Германії Відповідач покинула своїх двох дітей з Позивачем, яким було усього 4 роки та 1 рік. Відповідач не змогла безкоштовно домовитись за пологи у Германії та після тривалих умовлянь Позивачем повернулась до України де і народила третю дитину. Народивши третю дитину вже через декілька місяців Відповідач покинула вже трьох маленьких дітей на Позивача і зникла в невідомому напрямку повернувшись через місяць до дому. До листопада 2020 Відповідач періодично проживала з Позивачем і з дітьми у м. Тараща, періодично зникаючи на два - три тижні. Між Позивачем та Відповідачем були постійні сварки на рахунок того що Відповідач хотіла виїхати за кордон забравши дітей, отримувати допомогу за кордоном на дітей та за рахунок цих коштів там жити. У кінці листопада 2020 року Відповідач покинула дітей з Позивачем та виїхала в невідомому напрямку. Відповідач почала вести аморальний спосіб життя. З часу народження кожної дитини Відповідач систематично залишала дітей з Позивачем та уходила у невідомому напрямку на декілька тижнів тоді місяців, пояснюючи це тим, що їй усе набридло та після тривалого часу поверталась до дому. Позивач постійно знаходився з дітьми та займався їх доглядом та вихованням. З моменту народження дітей Позивач одноособово займався та займається по теперішній час лікуванням дітей. Коли малолітні діти перебували на стаціонарному лікуванні з ними завжди у лікарні знаходився Позивач. У кінці квітня 2021 року Відповідачка повернулась до дому. Побувши до серпня місяця 2021 року дома у кінці серпня 2021 року вкотре пішла з дому, покинувши дітей на Позивача. Відповідач для здійснення свого плану, щодо вивезення дітей за кордон, виготовила Свідоцтво про смерть Позивача серія [NUMBER] від 02.12.2021 року, що стало підставою безперешкодного перетину кордону Відповідачем з трьома малолітніми дітьми без дозволу Позивача 10.12.2021 року. (т.2 а.с.8-23). 30.05.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відібрання в батька малолітніх дітей та визначення місця проживання дітей з матір`ю подана представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] , згідно якої просить суд: Відібрати у [PERSON] малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та повернути їх матерії [PERSON] . Визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Згідно зустрічної позовної заяви позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2016 року дійсно між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Таращанським районним відділом ДРАЦС Головного ТУ юстиції у Київській області, актовий запис №38. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя [PERSON] дійсно не склалося, оскільки [PERSON] систематично вчиняв домашнє насилля по відношенню до [PERSON] (фізичне та психологічне). Її звернення до поліції з відповідними заявами, на жаль, не приймалися та належним чином не розглядалися, оскільки [PERSON] чинив тиск як на матір дітей, так і на працівників поліції щодо відмови у прийнятті подібних звернень. [PERSON] вже майже рік проходить психологічну реабілітацію як жертва домашнього насильства. На підтвердження цього факту нами на наступне після 31.05.2024 року судове засідання буде подано відповідний висновок спеціаліста, який потребує наразі певного часу для виготовлення та його оформлення відповідно до вимог чинного законодавства. Потерпаючи від постійного домашнього насильства, яке вчинялося у тому числі й у присутності малолітніх дітей, [PERSON] була вимушена виїхати 10.12.2021 з дітьми за кордон з метою убезпечити себе та дітей та влаштування нормального життя. Перебуваючи у безпечному місці в Іспанії [PERSON] намагалася розпочати нове нормальне життя з дітьми. Зокрема, винайняла житло та влаштувала дітей до освітніх закладів. Водночас [PERSON] намагалася підтримувати нормальні стосунки з [PERSON] , враховуючи що він є батьком їх спільних дітей. У 2023 році [PERSON] , зважаючи на численні прохання [PERSON] , вирішила приїхати до України, щоб діти побачили батька та налагодити подальше їхнє спілкування. Натомість [PERSON] продовжив психологічне та фізичне насильство стосовно матерії дітей відразу ж по їх поверненню. Відтак, [PERSON] вимушена була фактично рятувати власне життя та виїхати з будинку. Після цього [PERSON] заборонив донькам спілкування з матір`ю, обірвав з нею усі контакти, забороняє бачити дітей та навіть поздоровляти дітей з їх днем народження та передавати будь-які речі, одяг, подарунки тощо. [PERSON] має в Королівстві Іспанія житло, постійну роботу та має змогу надавати дітям усе необхідне для їх безпечного життя та нормального розвитку (т.2 а.с.115-127). 17.07.2024 представник відповідача за зустрічним позовом - адвокат Слободенюк Г.М. подала відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити у повному обсязі. В якому зазначає, що систематичне вчинення домашнього насилля [PERSON] по відношенню до [PERSON] жодним доказом не підтверджується, матеріали зустрічної позовної заяви не містять жодного такого звернення ні до поліції ні до « Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради. Представник [PERSON] звернувся до відділу поліції з заявою про вчинення домашнього насильства, щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Працівниками ювенальної превенції було проведено перевірку, опитані в присутності психолога троє малолітніх дітей, в результаті перевірки домашнього насильства не знайшло свого підтвердження. Вказує, що 18.06.2024 Бориспільською прокуратурою було внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 232 про вчинення [PERSON] 10.12.2023 кримінального злочину, а саме незаконне переправлення своїх дітей через державний кордон України, шляхом надання працівникам Державної прикордонної служби України підробленого свідоцтва про смерть батька дітей [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , з 2014 року жодного разу не перебувала з дітьми у лікарні, при в край тяжких ситуаціях, що ставались з дітьми тікала з дому. [PERSON] майже всі 10 років не турбувалася про дітей. Має дитину від першого шлюбу, якого теж покинула, та яким піклувалась бабуся, мати першого чоловіка. Невжиття заходів спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування [PERSON] своїми обов`язками, не має прагнення спілкуватися з дітьми, сприяти засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньок. Маніпулюючи тим, щоб [PERSON] забрав усі свої позови із суду тоді [PERSON] дасть гроші дітям, що є підставою розцінювати, як маніпуляція та шантаж з боку [PERSON] та є психологічним насиллям над дітьми. Такій особі вкрай небезпечно передавати дітей на виховання малолітніх дітей (т. 2 а.с.185-191). 23.07.2024 до суду від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Валах В.В. надійшла відповідь на відзив в якій заперечувала проти обґрунтувань викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Представник позивача за зустрічним позовом, зазначає, що з матеріалів перевірки № 797 за її заявою № 1958 від 19.06.2024: « 07.07.2024 було проведено за участю психолога [PERSON] невимушену бесіду, процедуру опитування з малолітніми дітьми в комфортних для них умовах…» Вказане твердження спростовується тим, що опитування дітей проводилось у присутності адвоката позивача за первісним позовом - [PERSON] . Також у матеріалах справи відсутні будь-які документи, що [PERSON] не є спеціалістом з дитячої психології відповідної кваліфікації. Відтак, при опитуванні малолітніх дітей було порушено основний принцип - не забезпечено право вільно виловлювати власні погляди з усіх питань, порушених у зверненні представника позивача за її зверненням. Вважає, що матеріали перевірки № 797 було складено всупереч чинному законодавству України, зокрема порушено принцип вільного висловлювання малолітніми дітьми власних поглядів, пере баченого ст.. 12 Конвенції про права дитини, ст. 7 СУ України, Законом України «Про охорону дитинства». СМС - листування нібито між [PERSON] та [PERSON] не є достовірним доказом у сенсі ст. 79 ЦПК України, оскільки з цього листування не вбачається, що воно відбувалось саме з позивачкою та відповідачем за зустрічним позовом. Також зазначає , щодо відеозаписів де батько бавиться з доньками. Демонструє лише, те що батько безвідповідально ставиться до безпеки дітей, керуючи автотранспортним засобом: діти не сидять, стрибають по машині, ремні безпеки не застібнуті. З відеозапису аудіо повідомлень між матір`ю та донькою стає відомо, що мати проявляє повагу до дітей, але не має наміру потурати їх мінливим забаганкам;вона просить їх домовитись з батьком, а не шантажувати її власними забаганками. На відео видно як [PERSON] дуже зневажливо та зверхньо ставиться до вмісту посилки дітям: розкидує подарунки, дратівливо кидає все, що дістає, це свідчить про неповагу як до матері дітей, адже речі призначалися саме дітям. Радість дітей від отриманих подарунків від мами підтверджується смс- листуванням із вчителькою. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. В березні 2024 року [PERSON] через свого представника - [PERSON] звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї відділ Таращанської міської ради про позбавлення батьківських прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Г.О. Шабрацькому. 13.03.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків вказаної позовної заяви. 20.03.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та зобов`язано відділ Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 19.04.2024 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. 19.04. 2024 до суду від відділу Служби у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради на виконання вимоги ухвали суду від 20.03.2024 надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 22.04.2024 в зв`язку з неявкою відповідача, підготовче судове засідання відкладено на 31.05.2024. 30.05.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відібрання в батька малолітніх дітей та визначення місця проживання дітей з матір`ю /ЄУН 379/280/24 провадження 2/379/248/24/. 30.05.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про відібрання в батька малолітніх дітей та визначення місця проживання дітей з матір`ю - прийняти до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї відділ Таращанської міської ради, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. 25.07.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом - адвоката Валах Вікторії Володимирівни про призначення судової психологічної експертизи, та призначено по справі судово-психологічну експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 28.10.2024 від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Валах В.В. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, та поновлення провадження у справі в зв`язку із тим, що отримавши рахунок про сплату за проведення судової психологічної експертизи на суму 90732,60 грн. [PERSON] не має реальної фінансової можливості сплатити таку велику суму грошей за проведення судової психологічної експертизи. 29.10.2024 ухвалою Таращанського районного суду Київської області поновлено провадження у справі та призначити підготовче судове засідання. 11.12.2024 року ухвалою Таращанського районного суду Київської області було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд, а також задоволено клопотання про заслуховування думки дитини [PERSON] , [INFO] . 15.01.2025 до суду надійшла від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Валах В.В., заява про забезпечення позову. 17.01.2025 ухвалою Таращанського районного суду Київської області відмовлено у задоволені заяви представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Валах В.В. про забезпечення позову за зустрічним позовом. Так під час судового розгляду, у судових засіданнях було заслухано позивача та представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним адвоката Слободянюк Г.М. які первісний позов підтримали у повному обсязі та просив суд задовольнити його, щодо зустрічного позову просили суд відмовити у його задоволенні. У свою чергу відповідач [PERSON] та представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] суд у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Представник третьої особи Відділу "Служба у справах дітей та сім`ї" Таращанської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки, яким установлено недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. ІІІ. Фактичні обставини справи. Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.06.2016 року. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 03.12.2021 року даний шлюб було розірвано (т. а.с.136-139). Встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] народилась [PERSON] , [INFO] народилась [PERSON] , В свідоцтвах про народження дітей батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , (т.1 а.с.132-134). Наразі малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 203 виданого Виконавчим комітетом Таращанської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 02.02.2024 року виданого [PERSON] (т.1 а.с.26). Згідно з наявного у матеріалах справи витягу № 202 виданого Виконавчим комітетом Таращанської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 02.02.2024 було встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно із витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.03.2024 року, реєстраційний номер 2344800155604, дата реєстрації 08.03.2024 року [PERSON] є фізичною особою - підприємцем ( т.1 а.с. 29-31). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, станом на 08.03.2024 [PERSON] за період 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року отримав 4786952,26 грн. (т.1а.с.27-28) Згідно з актом № 42 від 19.02.2024 року обстеження житлово-побутових умов складеного депутатом Таращанської міської ради Білокобильською Н.Я. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані і постійно проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є власником три поверхового будинку загальною площею 280 кв.м., житлова площа має 192 кв.м. Територія навколо будинку раціонально спланована: має альтанки, навіси, об лаштований дитячий майданчик та зелену зону, засаджену кущами, квітами, плодовими деревами. Будинок знаходиться у гарному стані. Має три спальні, дві дитячі кімнати, окрему гардеробну кімнату, кухню, два сан вузли, ванну кімнату, котельню, робочий кабінет, закриту терасу. Дитячі кімнати просторі, облаштовані необхідними меблями для дітей: це столи, зручні крісла та дивани телевізор, багато іграшок. Навчальних засобів, книг, шкільного приладдя. В цих кімнатах створені куточки для кожної дитини за їх інтересами. Умови проживання дітей хороші. Кухня обладнана необхідними меблями, посудом, холодильник. В будинку чисто. Постільна білизна, одяг, взуття, посуд знаходяться в належному стані. (т.1а.с.24) Відповідно до характеристики [PERSON] , наданої Депутатом Таращанської Міської Ради Надією Білокобильською від 13.02.2024 року Позивач має вищу освіту. У 2021 році закінчив Київський національний аграрний університет по спеціальності інженер-механік автоматизації та електрифікації сільського господарства. З 1998 року є фізичною особою підприємцем по торгівлі та обслуговування автомобільно-транспортних перевезень. Позивач не одружений, має троє дітей, які перебувають на його утриманні. Діти [PERSON] і [PERSON] навчаються в Таращанському академічному ліцеї «Ерудит», [PERSON] відвідує дошкільний заклад. Зі слів керівників дошкільного та навчального закладів позивач в своїй батьківські обов`язки виконує в повному обсязі діти забезпечені всім необхідним завжди охайні. Батько регулярно цікавиться і успіхами і навчанням відвідує батьківські збори. До навчальних закладів дітей приводить батько і забирає їх теж батько. Діти відвідують гуртки. По місцю проживання Позивач характеризується виключно позитивною, доброзичливою, дружелюбною та товариським, зі спокійним характером та врівноважений. Жодної скарги відносно Позивача по місцю проживання не надходило (т.1 а.с.147). Відповідно до характеристики від 30.11.2021 року, яка видана Комунальним некомерційним підприємством Таращанської міської Ради «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», сімейним лікарем [PERSON] , яка підтверджує, що Позивач дуже часто звертався про надання допомоги дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по причині хвороби дітей і за довідками. Мама при цьому була відсутня і зверталась поодинокі рази. При відвідуванні дітей лікарем дома дітьми часто опікувалась няня, так як мама була відсутня. Умови проживання та матеріальне забезпечення було задовільне. Особа батька лікарем оцінена як адекватна людина, яка піклується про своїх дітей, йде на контакт з лікарем в питаннях здоров`я дітей. (т.1 а.с144) Відповідно до Довідки від 02.02.2024 року виданої Виконавчим комітетом Таращанської міської Ради відділом Освіти Таращанським закладом дошкільної освіти «Барвінок» Таращанської міської ради Київської області батько [PERSON] за період з 27.02.2023 по 02.02.2024 тільки тато опікується дитиною [PERSON] . Приводить до дошкільного закладу доньку завжди охайно вдягнену, завжди приходить на свята та збори, постійно спілкується з вихователем ( т.1 а.с 49). Відповідно до Довідки №35 від 30.10.2021 року виданої Відділом освіти Таращанської міської Ради Центром позашкільної освіти «Веселка» про те що - батько водить двох доньок, вихованок народного фольклорного ансамблю «Вишиванка», народної образотворчої студії «Палітра», гуртка керамічна майстерня «Таракота», Центру позашкільної освіти «Веселка» Таращанської міської ради [PERSON] та [PERSON] , про те що [PERSON] приводить систематично своїх дітей на заняття гуртків і забирає по закінченню. Знає чим займаються діти. Яка діяльність приносить їм задоволення, підтримує творчий розвиток своїх доньок, цікавиться їхніми успіхами. Між батьком і центром позашкільної освіти «Веселка» встановлені тісні партнерські взаємини через залучення батька [PERSON] до організації освітнього процесу закладу позашкільної освіти.(т.1 а.с.53). Відповідно до Довідки від 01.12.2021 року №27 виданої Таращанською міською Радою відділом Освіти Таращанським закладом дошкільної освіти «Сонечко», [PERSON] і [PERSON] відвідували навчальний заклад з 15.07.2021 року по 31.08.2021 рік. Дітей до закладу приводив і забирав батько [PERSON] .. Діти завжди охайні, доглянуті. Батько дітей завжди спілкувався з педагогами, цікавився вихованням дітей (т.1 а.с.48) 03.12.2021 року Директором Таращанського академічного ліцею «Ерудит» надано повідомлення №110, 109, 111 про сім`ю [PERSON] з повідомленням Начальника відділу «Служба а у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, Директору КЗ Таращанської міської ради «Центру надання соціальних послуг про те, щодо сім`ї [PERSON] [INFO] . Дитина проживала з батьком та двома молодшими сестрами [PERSON] та [PERSON] після розлучення батьків до 18.11.2021 року Після від`їзду з матір`ю станом на 06.12.2021 рік дитина так і не приступила до навчання т. 1а.с.-123- 128 10.12.2021 року згідно повідомлення Директора Таращанського академічного ліцею «Ерудит» №113 про сім`ю [PERSON] з повідомленням Начальника відділу освіти Таращанської міської ради про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька та проживають разом з ним. Зі слів батька, мати дітей веде аморальний спосіб життя, що може бути загрозою для життя та здоров`я дітей, мають місце випадки невідомого її перебування (т.1а.с.129-131). Встановлено , що згідно повідомлення 14.01.2022 року Директора Таращанського академічного ліцею «Ерудит» №07, 08, 09, 10 про сім`ю [PERSON] з повідомленням Таращанської міської ради заступника міського голови Таращанської ОТГ, т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, Начальника відділу «Служба а у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради, Директору КЗ Таращанської міської ради «Центру надання соціальних послуг про те, що і сім`ї [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з батьком та двома молодшими сестрами [PERSON] та [PERSON] після розлучення батьків. Батько займається після розлучення одноособово вихованням, матеріальним забезпеченням дітей та питанням освіти доньки займається теж [PERSON] є активним учасником освітнього процесу, постійно співпрацює з класоводом. Мати до школи жодного разу не приходила, інколи вела переписку за його ініціативою. З 18.11.2021 року [PERSON] на навчанні немає з переписки з класоводом 22.11.2021 року дитина хворіла, звернень до лікарняних закладів міста Чернівці відсутні. З аудіозапису розмови [PERSON] з батьком відомо, що у приміщенні з дітьми перебувають сторонні чоловіки, які палять та розпивають алкогольні напої з матір`ю (т.1 а.с.113-121). Відповідно до Характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 1-Б класу Таращанського академічного ліцею «Ерудит» від 19.02.2024 р. дитина має задовільний фізичний і розумовий розвиток, достатній рівень навчальних досягнень та відповідно до віку розвинене логічне мислення. [PERSON] любить розфарбовувати, малювати, цікавиться активними іграми. [PERSON] проживає з татом. Тато займається вихованням доньки, відвідує батьківські збори, приводить та забирає її з освітнього закладу. Батько співпрацює з педагогічними працівниками та працівниками психологічної служби ліцею з питань навчання та виховання доньки (т.1а.с.145). Відповідно до Характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 3-Б класу Таращанського академічного ліцею «Ерудит» від 19.02.2024 р. за період навчання в ліцеї [PERSON] проявляє здібності до вивчення математики, літературного читання, дизайну та технологій. Відповідно до віку має розвинене логічне мислення. У неї довільна слухова пам`ять, навчальний матеріал запам`ятовує добре. На уроках активна, завдання виконує неохайно, потребує постійного контролю та похвали з метою стимулювання навчання та кращого виконання завдань. Дитина має задовільний фізичний розвиток. [PERSON] проживає з татом. Тато займається вихованням доньки, приводить та забирає її з навчального закладу, відвідує батьківські збори. Зі слів батька та дитини [PERSON] та дві її менші сестри проживають з батьком, мати дітей проживає за кордоном. Всі питання, пов`язані з навчанням та вихованням учениці вирішуються з батьком ( т. 1 а.с.146). Згідно з Консультативним висновком з Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» Дитячого лікаря-ендокринолога [PERSON] , md_1073923 від 06.02.2024 року - у [PERSON] [INFO] діагноз - Затримка етапів розвитку. Згідно Консультативним висновком з Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» Дитячого лікаря-ендокринолога [PERSON] , md_1076053 від 07.02.2024 року - [PERSON] [INFO] діагноз Затримка етапів розвитку. Низкорослість конституційна. Згідно з Консультативним висновком з КНП «Київського міського центру нефрології та діалізу» від 31.01.2024 року, лікар-генетик [PERSON] . [PERSON] [INFO] діагноз - Затримка фізичного розвитку. Консультативним висновком з КНП «Київського міського центру нефрології та діалізу» від 31.01.2024 року, лікар-гастроентеролог [PERSON] . [PERSON] [INFO] діагноз - Затримка фізичного розвитку. Згідно з консультативним висновком з Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» Інфекціоніста дитячого [PERSON] , md_1075448 від 07.02.2024 року - [PERSON] [INFO] діагноз [PERSON] очікуваного нормального фізіологічного розвитку. Рецидивуючий кетоацидоз. Консультативним висновком з Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» лікаря-генетика [PERSON] , md_1074783 від 07.02.2024 року - ДЗ Затримка очікуваного нормального фізіологічного розвитку. Затримка фізичного розвитку. Консультативним висновком з Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАДИТ» Гастроентеролога дитячого [PERSON] , md_1076119 від 07.02.2024 року - ДЗ Білково-енергетична недостатність. (Т.1 а.с.97-104). Згідно Довідки № 9 від 02.02.2024 року виданою Комунальним некомерційним підприємством Таращанської міської Ради «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», сімейним лікарем [PERSON] , підтверджується той факт, що в разі хвороби, щеплення, з метою проф.. огляду [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до лікарняного закладу протягом останніх 1,5-2 років звертався батько ,мати за медичною допомогою для дітей не зверталась (т.1 а.с.46). Згідно Довідки № 9 від 02.02.2024 року виданою Комунальним некомерційним підприємством Таращанської міської Ради «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини с. Ківшовата, лікарем [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком за адресою [ADDRESS] та перебувають під постійним його наглядом та доглядом, батько турбується про здоров`я дітей, їхній стан, при необхідності відвідує лікарів виконує їх рекомендації й призначення по лікуванню. Діти щеплені по віку. Відвідують школу і дитсадок.(т.1 а.с. 45). Згідно з Довідкою № 4 вих. № 259 від 02.02.2024 року виданої КНП Таращанською міською радою «Таращанської міської лікарні» та Довідкою № 5 вих. № 260 від 02.02.2024 року виданої КНП Таращанською міською радою «Таращанської міської лікарні». Довідки підтверджують, що чотиримісячна [PERSON] та трирічна [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні з 18.03.2020 року по 26.03.2020 рік з батьком, у дітей були правобічна нижньодольова пневмонія, гостра респіраторна інфекція та гострий обструктивний бронхіт. У відділені по догляду за дитиною перебував батько [PERSON] (т.1а.с. 44,47) Відповідно до Довідки КНП ТМР «Таращанська МЛ» від 22.03.2024 року та Виписки з карти амбулаторного хворого №00821 від 22.03.2024 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з Гострим гнійним середнім отитом з 15.03.2024-22.03.2024 в супроводі батька.(т.2 а.с 25). Згідно ухвали слідчого судді задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність уповноважених посадових осіб відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15 грудня 2021 року (т.1 а.с.140-143). Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України від 19.01.2022 № 91-Я-547-932 на заяву позивача до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України від 12.01.2022, про надання інформації про перетин кордону та законність вивезення [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] за кордон, вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перетнули кордон 10.12.2021 року об 20.30 та вилетіли до Кельну на підставі свідоцтва про смерть другого з батьків (батька).(т.1 а.с. 40-41). У підтвердження вказано позивач надав копію повторно виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , згідно якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 44 років, актовий запис № 2436, місце державної реєстрації Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (т.1 а.с. 135). Згідно довідки №07 від 04.02.2022 року виданої Відділом освіти Таращанської міської Ради Таращанським академічним ліцеєм «Ерудит» вбачається, що [PERSON] зарахована 01.09.2021 року до 1 класу Таращанського академічного ліцею «Ерудит» і перебувала в школі до 18.11.2021 року. З 18.11.2021 року по 04.02.2022 рік дитина ліцей не відвідувала (т.1 а.с.43) 11.02.2022 року Міністерство Юстиції України надало відповідь з інструкцією на звернення [PERSON] від 02.02.2021 року про надання сприяння повернення дітей з Королівства Іспанія в Україну № 17816/Я-4218/12.1.2. (т.1 а.с.42) Згідно повідомлення з Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на звернення [PERSON] вбачається , що з метою з`ясування обставин, що склались під час перетину Державного кордону України неповнолітніми громадянами України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] призначено службове розслідування.(т.1 а.с.109) На підставі відповідей з Міністерства юстиції України та Міністерства Закордонних справ України [PERSON]. було сформовано Довіреності відповідно до статті 28 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 22.02.2022 року , якими уповноважено Центральний орган Королівства Іспанія і його представників діяти від імені Позивача та вчиняти всі необхідні дії пов`язані з поверненням в Україну дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.54-58). Судом встановлено, що згідно довідки щодо місця проживання із перекладом на українську мову, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , дані про мешканців: [PERSON] , дата запису 14.09.2022; [PERSON] , дата запису 17.09.2022; [PERSON] , дата запису 14.09.2022; [PERSON] , дата запису 14.09.ю2022; [PERSON] , дата запису, 14.09.2022 (т.2 а.с.130). Згідно довідки секретаря коледжу «Наша сеньора дель Росріо» вбачається, щ о учениця [PERSON] особистий номер учениці: 1289149, яка народилася в Києві( Україна) 30.03.2017 р. була зарахована до цього освітнього центру до 5 класу дошкільної освіти на 2022/2023 навчальний рік,з вересня 2022 року до лютого 2023 року (т.2 а.с.132). Згідно довідки секретаря коледжу « Наша сеньора дель Росріо» вбачається, щ о учениця [PERSON] особистий номер учениці: 12899140, яка народилася в Києві( Україна) 15.11.2014 р. була зарахована до цього освітнього центру протягом 2022/2023 навчального року з врересня2022 р. по лютий 2023 р. за курсом 2 класу початкової освіти (т.3 а.с.34). Згідно довідки секретаря коледжу « Наша сеньора дель Росріо» вбачається, щ о учениця [PERSON] особистий номер учениці: 12990876 яка народилася в Києві( Україна) 30.01.2019 р. була зарахована до цього освітнього центру протягом 2022/2023 навчального року з вересня 1922 р. по лютий 2023 р. за курсом 3 класу початкової освіти (т.3а.с.35). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-210101/8741 зазначено, що хворий [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Педіатричне відділення № 2 з 29.11.2021 по 03.12.2021 з діагнозом - поза госпітальна правобічна пневмонія, гострий перебіг ІІ ст.. важкості (т.3 а.с.58). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-210101/8742 зазначено, що хворий [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Педіатричне відділення № 2 з 29.11.2021 по 03.12.2021 з діагнозом - гострий обструктивний бронхіт (т.3 а.с.60). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-210101/8743 зазначено, що хворий [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Педіатричне відділення № 2 з 29.11.2021 по 03.12.2021 з діагнозом - гострий бронхіт середнього ступеню важкості (т.3 а.с.61). Згідно довідки Головного казначейства соціального страхування Міністерства включення, соціального захисту та міграції, вбачається. Що [PERSON] , податковий номер власника рахунку : ідентифікаційний номер іноземки [NUMBER] . Відповідно до умов дозволу № 70779, наданого 10.10.2023 ТОВ «Блавіспа Асесорес» Генеральним казначейством соціального страхування, ці дані були передані та підтверджені. (т.3 а.с.63). Згідно висновку від 11.04.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , убачається, що позбавлення батьківських прав матері несе в собі негативний вплив на свідомість дітей. Очевидно, що [PERSON] не у повній мірі виконувала і виконує батьківські обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей. Проте фахівці із соціальної роботи з матір`ю не працювали, соціальні послуги з метою змінити ставлення до виховання дітей не надавалися. Крім того, питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] не розглядались на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради. Виконавчий комітет Таращанської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (т.2 а.с.99-101). Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] повідомила суду, що знає родину [PERSON] , оскільки вона працювала в них два рази на тиждень прибирала будинок, мила посуд з березня 2022 року по березень 2025 року. Пояснила, що перші три місці з ними жила [PERSON] , а потім вона пропала і більші не з`являлася, діти весь час проживали з батьком. [PERSON] спілкувався з дружиною завжди добре, не варилися. До дітей батько гарно відносився, любить дітей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] , проживає по сусідству з 2004 року. До війни бачила як [PERSON] уїжджала на червоній машині, а діти вийшли до двору та плакали. Пояснила, що не бачила та не чула щоб [PERSON] та [PERSON] сварились. Свідок [PERSON] пояснила, що допомагає доглядати дітей [PERSON] . Знає, що мати дітей зникла. Допомагає [PERSON] доглядати за дітьми. Діти не скаржилися ні на матір ні на батька. Коли діти хворіли то з ними був [PERSON] . Жодних скандалів не бачила між подружжям та дітьми. Свідок [PERSON] пояснила, що працює психологом ліцею « Ерудит». [PERSON] і [PERSON] знають її як психолога ліцею бо вони там навчаються. Діти доглянуті, навчаються, гарно виглядають, відвідують гуртки. [PERSON] звертався до неї за допомогою у спілкуванні з дітьми. Дівчата не завжди його слухались, батьку та дівчатам складно знайти спільну мову. Свідок [PERSON] пояснила, що є вчителем початкових класів ліцею « Ерудит». Знає [PERSON] , приблизно 2 роки так як [PERSON] з 01.09.2023 навчається у її класі. В школу [PERSON] приводить [PERSON] і на підготовчі заняття приводив також він. Діти завжди охайні, навчаються на достойному рівні і [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] раніше казала про маму але в останній час каже, що мами в неї немає. З середини весни 2024 [PERSON] перестала спілкуватись про маму. Раніше казала мама а потім [PERSON] . [PERSON] ходить на додаткові гуртки. З вересня по грудень 2023 [PERSON] писала до вчительки щодо [PERSON] але потім перестала. Свідок [PERSON] пояснила, що працює в ліцеї « Ерудит» асистентом вчителя (за освітою психолог). Знає сім`ю [PERSON] з 2021 по2024 рік. [PERSON] приходила до неї бувало в сльозах вони намагались дзвонити до мами але та часто міняла номери телефону. В листопаді 2021, лютому 2022 та червні 2023, вони з комісією зі школи відвідували сім`ю дітей, так як батько виховує дітей сам. В 2023 році [PERSON] їй сказала, що мама не привітала її з днем народження в зв`язку з чим була дуже засмучена. [PERSON] дзвонила мамі, але вона сказала, що в неї немає часу. Свідок [PERSON] пояснила, що з березня 2020 року по 2025 рік працювала нянею у [PERSON] . Конфлікти між [PERSON] та [PERSON] думає, що були але яскравих з бійкою не було. Конфліктами було те, що [PERSON] не хотіла жити в Таращі , а [PERSON] не хоті жити в інших місцях. [PERSON] приїжджала, жила а потім часто уїжджала. З [PERSON] рідко спілкувалась та всі питання вирішували через [PERSON] . [PERSON] дуже добре ставиться до дітей. Раз у рік [PERSON] приїжджала та спілкувалась з дітьми, вона також дуже добре відносилась до дітей. [PERSON] та [PERSON] дуже амбіційні люди і хочуть щоб жили за їх правилами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає родину [PERSON] приблизно 5-6 років. Вони познайомились підчас відпочинку. [PERSON] та [PERSON] ще тоді часто сварились, але вона не втручалась, бо це їх справа і раз вони так жили то це їх влаштовувало. В більшості часу [PERSON] була тиском та впливом [PERSON] , часто була пригнічена. [PERSON] не мала власного вільного часу та постійно мусила їхати на роботу з ним. Вона не мала власних коштів та зарплати. Причиною від`їзду в Іспанію було те, що [PERSON] її зґвалтував коли вони жили окремо. Чому [PERSON] забрала заяву про згвалтування з поліції не знає. [PERSON] підіймав на неї руку але синців та тілесних ушкоджень в неї вона не бачила. Стосунки з дітьми були нормальні і у батька і у матері, обоє піклувались про дітей. [PERSON] зверталась до неї кілька разів передати посилки для дітей, на це від [PERSON] були неприємні розмови та погрози в її адресу, після чого в подальшому вона відмовляла [PERSON] в її проханнях, щодо передачі посилок. Вона боїться [PERSON] , оскільки вважає його жорстоким чоловіком. 25.03.2025 у закритому режимі в судовому засіданні, після видалення батьків із зали засідання, у присутності психолога була заслухана малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що ходить на різні гуртки: танці, музику. Перебуваючи в Іспанії вона з сестрами жила з мамою та дядьком [PERSON] який сильно на них кричав та сварив. В школу в Іспанії вони ходили з грудня 2021 по жовтень 2022. Мама часто залишала їх на [PERSON] а саму уходила, разом з нею в Іспанії нікуди не їздили та не ходили. Мама забирала телефон щоб вони не дзвонили батьку. Потім приїхав батько та забрав їх додому. Пояснила, що вона дзвонила мамі але та не брала слухавку. Мама заблокувала її в «Телеграмі» після того як вона просила гроші на дитячій табір. Батько буває кричить та сварить їх коли вони не слухаються та погрожував ременем, але не застосовував. Батько купляє їм те, що вони захочуть, ніколи в нічому не відмовляє. Він готує їм їжу, грає з ними, відводить в школу, гуртки та потім забирає. Пояснила, що за останній час мама їй взагалі не телефонувала хоча вона бачить в месенджерах що та часто перебуває «в сєті». У 2021 році сварок між батьками вона не пам`ятає, була те, що підвищували голос один на одного. Батько відводе їх на гуртки, готує їжу, грає з ними. Пояснила, що вона з сестрами хоче жити разом з батьком. Вона сильно ображена на матір оскільки та не спілкується з нею. Не змогла пояснити чому вона перестала називати маму - «мати», а називає «[PERSON]». ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Сім`я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків. Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06). У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначив Верховний суд у Постановах від 24.04.2019 р. у справі № 331/5427/17, від 06.05.2020 р. у справі № 753/2025/19, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Більш того, ВС зазначив, що небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не її (його) волею. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Орган опіки та піклування при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача ухвалив рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач за первісним позовом заперечує щодо вимоги про позбавлення батьківських прав. У постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20 (провадження №61-2701св24) Верховний Суд вказав, що «…сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини». Відповідно до статті 81 ЦПК України, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі №358/689/22, провадження № 61-13923св23). Суд взяв до уваги ті обставини, що між сторонами, батьками дітей склалися неприязні відносини. Процесуальна поведінка [PERSON] , а саме подання зустрічної позовної заяви відібрання в батька малолітніх дітей та визначення місця проживання дітей з матір`ю, свідчить про те, що вона не визнає позов, бажає зберегти зв`язок із дітьми та брати участь у їх житті. Суд дійшов висновку, що необхідність застосування до відповідача такого заходу як позбавлення батьківських прав є недоцільним, оскільки позивач не надав докази на підставі яких можливо встановити винну поведінку відповідача, тобто умисне та свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками матері, тому у задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав необхідно відмовити. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Крім того, відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню:(1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.02.2024 (справа №№ 465/6496/19). Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі № 487/2001/19-ц, міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно, тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 127/20368/21, провадження № 61-10159св23). Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При цьому, як встановлено під час судового розгляду справи малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком [PERSON] , який тривалий час самостійно займається вихованням, утриманням та забезпеченням розвитку малолітніх дітей Наразі малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відвідують навчальні заклади що розташовані за місцем проживання батька [PERSON] . Також, судом враховано, що в позивача є власне житло, де проживає у ній лише він та малолітні діти ,де створені належні умови для життя та розвитку дітей. Будь-яких негативних відомостей про позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним та його відношення до дітей суду не надано. Крім того, під час судового розгляду судом не встановлено, що батько малолітніх дітей чинив будь-які перешкоди щодо здійснення [PERSON] як матір`ю дитини своїх батьківських обов`язків. З цього приводу відсутні будь-які висновки органу опіки та піклування а також рішення правоохоронних органів. Більше того, судом не встановлено, що до подачі позовної заяви до суду відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом зверталася до будь-яких органів щодо перешкод та неможливості нею виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей. Враховуючи вищенаведене, з мотивів забезпечення як найкращих інтересів дітей, їх психологічного стану, фізичного розвитку, право на гармонійний розвиток та належне виховання, а також, дотримуючись балансу між інтересами та правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в інтересах дитини, взявши до уваги висновки органу опіки та піклування, житлово-побутові умови проживання батька та матері, пояснення свідків, думку малолітньої дитини, позитивну характеристику батька надану свідками у судовому засіданні, та навчальним закладом, де навчаються малолітні діти, врахувавши також той факт, що станом на момент розгляду справи батьком створено більш сприятливі умови для проживання малолітніх дітей та їх гармонійного психологічного розвитку, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення в цій частині вимог первісного позову, оскільки не встановлено, що таке рішення буде суперечити інтересам дітей або інших осіб, чи призведе до погіршення становища малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я, стан розвитку доньок, незалежно від того, з ким вони будуть проживати. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі зміни обставин у відносинах між батьками дітей, а також встановлення можливості їхнього спільного гармонійного спілкування та проведення часу з дитиною; зміни життєвих обставин у батьків; у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом їхнього здоров`я, психоемоційним станом, жодна із сторін не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну місця проживання дитини, як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Разом з тим, статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими остання проживає. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи наведене та те, що судом визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , наявність позовної вимоги останнього щодо стягнення аліментів, вік та стан здоров`я матері дитини, її працевлаштованість, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даної позовної вимоги та стягнення з відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2024 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч.1 ст. 430 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також, суд вважає за можливе роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них (ст. 192 СК України). Щодо вимог зустрічного позову про відібрання дітей у батька суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цих позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача [PERSON] за первісним позовом, а саме задоволенню підлягають лише вимоги, щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] та стягненні з матері малолітніх дітей [PERSON] на користь батька [PERSON] аліментів на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , в решті позовних вимого слід відмовити. При цьому, оскільки судом задоволені вимоги позивача за первісним позовом в частині визначення місця проживання дітей з батьком, зустрічний позов [PERSON] про відібрання дітей та визначення місця проживання дітей з нею слід лишити без задоволення. Крім того, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання судових витрат понесених сторонами під час судового розгляду справи. Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком та позбавлення батьківських прав, на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач є інвалід ІІ групи загального захворювання. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору позивач звільнений. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2422 гривень 40 коп. Щодо судових витрат понесених [PERSON] при зверненні до суду з зустрічним позовом, суд залишає їх за [PERSON] , у зв`язку з залишенням зустрічної позовної заяви без задоволення.

Outcome: partial