Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановити над малолітнім [PERSON] , [INFO] опіку та призначити його опікуном [PERSON] , стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Ії сестра, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який укладений 20 квітня 2019 року. Від даного шлюбу народився її племінник [PERSON] [INFO] . У 2022 році [PERSON] та [PERSON] , які проживали у м.Львові на орендованій її батьками квартирі, знову почали вживати наркотичні засоби, у зв`язку з чим її батьки звернулися із заявою про неналежне виховання дитини її батьками, з проханням вжити заходи щодо поведінки дочки та зятя, також перестали оплачувати оренду квартири в якій вони проживали. На їх дії також надходили скарги в поліцію від їхніх сусідів. У тому ж році сім?я переїхала в м.Одесу у квартиру, яка на праві власності належала її сестрі. Проживаючи в м. Одеса, відповідач та її сестра [PERSON] теж не оплачували комунальні послуги за користування послугами, внаслідок чого за два роки утворився борг у розмірі більше 50 тисяч гривень, на квартиру накладено арешт за борги. [PERSON] залежний від психотропних речовин багато років, від цього ж і померла її сестра - матір дитини. У зв?язку з таким способом життя батьків, дитина перебувала без будь-якого догляду, що підтверджують телефонні дзвінки дитиною різним людям з телефонної книги, дитина не одержувала належного харчування, не виходила на вулицю, через що розвинулась анемія. У присутності дитини батьки вживали алкогольні напої та психотропні речовини. В кінці травня 2024 року її сестра подзвонила батькам і попросила про допомогу, адже хотіла розпочати своє лікування і нове життя, а через неадекватну поведінку чоловіка вона зрозуміла що він їй не допоможе. На початку червня 2024 її сестру поклали до лікарні, в перші дні сестра проходила лікування і, прийшовши в свідомість, попросила батьків не залишати дитину на одинці з її батьком [PERSON] , який міг залишати недієздатну дружину наодинці з дитиною на декілька днів самих і поводився неадекватно, стверджуючи що йому замінили дружину і що це не його син. З червня 2024 року дитина знаходиться в їх родині, адже [PERSON] була на цей час вже недієздатною, а поруч з батьком йому загрожувала небезпека. 13 червня 2024 батько дитини надав усну згоду бабусі [PERSON] на тимчасове перебування дитини в їх родині, після чого було домовлено зустрітись та отримати письмову згоду. Батько дитини в свою чергу зник і не з?являвся кілька днів, потім дізнались, що він на цей час перебував в м.Коблево у нетверезому стані. Через те, що місце проживання їх родини не в Одесі довелось поїхати у м.Львів та забрати дитину. Знаходячись у м.Львові батько дитини в телефонній розмові пообіцяв привезти свідоцтво про народження до м. Львів, чого не зробив. [INFO] померла матір дитини [PERSON] . Дитина, якій п?ять років, потребує належного догляду, лікування та виховання в належних умовах. Відповідач як батько не бере жодної участі у вихованні свого сина, не забезпечує сина матеріально, не спілкується з дитиною, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально визначних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов?язків по вихованню дитини, не цікавиться життям сина тобто самоусунувся від виконання батьківських обов?язків, натомість вона має можливість утримувати та виховувати свого племінника, оскільки має квартиру у [ADDRESS] , вона з батьками з червня 2024 доглядають та утримують дитину, піклуються про здоров?я та всебічний розвиток [PERSON] . Оскільки, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, матеріально не забезпечує, не створив належних умов для проживання дитини, з метою захисту та забезпечення найкращих інтересів малолітнього, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини. Крім того, оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача обов`язку утримувати дитину, просить стягувати з відповідача аліменти на користь державного закладу та/або фізичної чи юридичної особи на утримання дитини не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позивача позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської радив судовому засіданні підтримав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та просить позов задоволити. Заслухавши пояснення допитаної в якості свідка позивачки, пояснення її представника, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно до роз`яснень, що містить п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2024 року, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вбачається, що мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] . Також, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та малолітній [PERSON] , [INFO] є її племінником. Допитана під час розгляду справи свідок[PERSON] ствердила, що позивачка є її донькою, а малолітній [PERSON] є її внуком від доньки [PERSON] , яка померла. Донька [PERSON] з 14 років була наркозалежною, від чого вони її неодноразово лікували, під час перебування у одному із таких закладів донька познайомилась із відповідачем, який теж проходив лікування від наркотичної залежності. Пройшовши лікування вони одружились та у них народився син [PERSON] . Після одруження вони проживали у Львові на орендованій квартирі та протягом року все було гаразд, однак згодом вони почали помічати ознаки того, що вони знову почали вживати наркотичні засоби, на це також жалілись власники квартири, у якій вони проживали. Їх зауваження та прохання ними ігнорувались та сприймались критично. Через деякий час вони переїхали проживати в Одесу на квартиру [PERSON] . Як виявилось в подальшому в Одесі вони продовжили вживати наркотичні засоби, не займались дитиною, дитина цілими днями сиділа в квартирі, погано харчувалась, з ним не гуляли, не відвідували лікаря, не ходили у дошкільний заклад. У 2024 році стан здоров`я [PERSON] сильно погіршився, у червні 2024 вона сама їм зателефонувала та просила приїхати. Вони виявили її у критичному стані, у зв`язку із чим помістили її на лікування. Донька просила щоб вони потурбувались про дитину, відповідач спочатку забирав дитину, але згодом дозволив, щоб вони забрали дитину. На даний час дитина живе з ними і позивачкою, забезпечують дитині необхідну медичну допомогу, оскільки через недогляд та погане харчування в дитини складна форма анемії, проблеми з ногами, водять дитину в дошкільний заклад. За цей час дитина відчутно змінилась, покращився її психологічний стан, внук почувається в безпеці і захищеності, багато гуляє, грається з однолітками, цікавить багатьма звичними речами, про які раніше не знав через те, що ним не займались. Батько дитини з того часу як [PERSON] знаходиться у їх сім`ї ним не цікавиться, участі у його вихованні та утриманні не приймає, лише один раз зателефонував. Вже під час розгляду цієї справи вона спілкувалась телефоном із відповідачем, який визнає, що дитині із ним перебувати не зовсім безпечно, однак з`являтись до суду наміру він немає. Аналогічні за своїм змістом надала суду показання допитана у якості свідка позивачка [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що є троюрідною сестрою позивачки, інша її сестра [PERSON] була одружена з відповідачем. Вона та відповідач були наркозалежними, деякий час після народження сина вони не вживали наркотики, однак згодом повернулись до цього способу життя. Коли вони жили в Одесі їх син, якому тоді було не більше трьох років залишався сам без нагляду. Це їй відомо оскільки він неодноразово граючись мобільним телефоном сестри випадково набирав її, тривалий час розмовляючи з ним вона розуміла, що він без нагляду. Відтоді як дитини живе з позивачкою він відчутно змінився, став спокійнішим, розвивається, оскільки до цього ним батьки фактично не займались. Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації № 260001-вих-22220 від 14.02.2025 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини, не цікавиться його життям, здоров`ям та майбутнім, матеріально не забезпечує, не виявляє жодного інтересу, що свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, не цікавиться його вихованням та навчання, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно нього. Щодо вимоги позивача про призначення її опікуном малолітньої дитини, то така є передчасною з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд може призначити особу опікуном малолітньої особи лише за відповідним поданням органу опіки та піклування. Опікуном може бути призначена особа, яка не має відповідних обмежень в можливості призначення її опікуном, встановлених ст.64 Цивільного кодексу України та п.3.2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, якими визначено обставини, які унеможливлюють призначення певної особи опікуном, серед яких опікунами не можуть бути особи, які: визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню. Однак, суду не надані відповідні відомості про відсутність обмежень для можливості призначення позивачки опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також позивачем не долучене подання відповідного органу опіки та піклування про її призначення опікуном малолітньої дитини. Крім того, у відповідності до ст.61 Цивільного кодексу України опіка над малолітньою особою може бути встановлена і органом опіки та піклування самостійно. За таких обставин встановлення опіки та призначення позивачки опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] є передчасним, натомість після набрання даним рішенням суду законної сили таке питання може бути вирішене відповідним органом опіки та піклування відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України. Також передчасною є і вимога про стягнення аліментів на утримання дитини, з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із положенням ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.242 Цивільного кодексу України законними представниками малолітніх дітей є їх батьки, усиновлювачі чи опікуни. Однак, на даний час позивач [PERSON] не має жодного із зазначених статусів щодо малолітньої дитини, [PERSON] , а тому підстави для заявлення даної позовної вимоги є передчасним. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved