Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 48 /Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] /. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 17 січня 2009 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися суперечки, що поступово призвели до того, що стали зовсім чужими людьми та стали проживати окремо один від одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між позивачем і відповідачем припинилися ще у 2020 році. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року матеріали справи передані на розгляд судді Макаренко І.О. 01.11.2024 року через канцелярію суду відповідач подав заяву, відповідно до якої, позовні вимоги визнав, та не заперечує щодо ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі розпорядження № 01-08-1078 від 09.04.2025 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/10470/23 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025, матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О. 10 квітня 2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. прийнято цивільну справу до свого провадження та відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідних клопотань до суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. Шлюб між сторонами зареєстрований 17 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 48 /Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] /. У спільному шлюбі, укладеному між позивачем та відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ). Як пояснила позивач у своєму позові, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися суперечки, що поступово призвели до того, що стали зовсім чужими людьми та стали проживати окремо один від одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між позивачем і відповідачем припинилися ще у 2020 році. З того часу спільне господарство не ведеться. На примирення позивач не згодна, а тому просить розірвати шлюб. При цьому, відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). При цьому, відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). При цьому, відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. При цьому, згідно п. 1 ч. 5 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з положеннями 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved