Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 23 жовтня 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з червня 2022 року є власником транспортного засобу Opel Meriva, номер кузова [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказує, що відповідач у справі є її донькою, і з нею вони деякий час спільно користувалися автомобілем. У вересні 2022 року відповідач, без дозволу позивача, забрала ключі від автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію. З того часу автомобіль фактично постійно перебуває у володінні відповідача. На вимоги позивача, відповідач відмовляється добровільно повернути автомобіль у володіння позивача. Посилаючись на порушення свого права власності позивач просить суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] , транспортний засіб Opel Meriva, номер кузова [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , а також ключі та технічний паспорт на даний автомобіль. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що спірний автомобіль відповідач придбала за власні кошти і оформила на матір, яка пообіцяла в найкоротший строк повернути кошти. Вказує, що повного розрахунку за автомобіль вона так і не отримала. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та встановлено, що справа буде розглядатись в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову відповідача. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відмовлено у зупиненні провадження у справі. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року, яка занесена у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 1.4. Позиція учасників справи у судовому засіданні. У судовому засіданні, в якому суд перейшов до стадії ухвалення рішення, позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні. 2. Мотивувальна частина. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] . Згідно даних Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, з 22 червня 2022 року позивач є власником транспортного засобу Opel Meriva, номер кузова [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Сторонами не заперечується, що наразі автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію перебувають у фактичному володінні відповідача. Позивач зверталася до органів Національної поліції із заявою про вчинення стосовно неї злочину, передбаченого ст.289 КК України, але їй було відмовлено у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР з роз`ясненням права на вирішення спору між сторонами в порядку цивільного судочинства. 2.2. Позиція суду. Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У пункті 43 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року №653/1096/16-ц вказано, що \~враховуючи специфіку речей в обороті,\~володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, автомобіль Opel Meriva, номер кузова [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є рухомим майном, яке вибуло з фактичного володіння позивача у справі, адже воно фізично утримуються відповідачем. Враховуючи вищенаведеним, правильним способом захисту порушеного права позивача є саме позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, а не пред`явлення негаторного позову. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що вона утримує автомобіль у зв`язку з неповним розрахунком за його придбання, оскільки жодних речових прав на цей автомобіль відповідач не має, а з позовом про визнання права власності на автомобіль не зверталася. Навпаки, з матеріалів справи слідує, що відповідач звернулася до суду з позовом про стягнення коштів за автомобіль (цивільна справа №161/1241/25), тобто, не претендує на визнання себе власником автомобіля. Підстав стверджувати, що між сторонами існують відносини притримання (ст.594 ЦК України) суд не може, адже воно можливе лише у разі правомірного володіння річчю. В даному випадку відповідач володіє річчю автомобілем позивача, неправомірно, адже заволоділа ним поза волею позивача та без достатньої на те правової підстави. Оскільки автомобіль вибув з володіння позивача поза її волею і доказів протилежного відповідач суду не надала, враховуючи, що позивач є власником автомобіля, її право власності підлягає захисту шляхом витребування автомобіля, ключів та свідоцтва про реєстрацію з чужого незаконного володіння відповідача, тобто, шляхом повного задоволення позову. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved