Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Представник заявниці адвокат Колеснікова Т.А., яка діє на підставі Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 10.10.2024, Ордеру на надання правничої допомоги від 14.10.2024 серії АР №1202163, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , та встановити, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , мати заявниці. Після її смерті відкрилася спадщина на яку заведено спадкову справу № 578/2024. Спадкодавиця залишила на користь заявниці заповіт від 10.06.2003р., посвідчений Чирвою Л.А., державним нотаріусом п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори. Заявниця, згідно зі ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину у встановлений законом строк, але при оформленні права на спадщину виявилося, що згідно наявним документам нотаріус не може зробити безперечний висновок, що [PERSON] є дійсно рідною донькою [PERSON] , так як у свідоцтві про її народження вказане дошлюбне прізвище матері « [PERSON] ». Не зважаючи на те, що мати залишила заповіт на ім`я заявниці, вона повинна встановити, що є членом сім`ї спадкодавця першого ступеню споріднення з метою оподаткування об`єкту спадщини за нульовою ставкою, згідно п. «а» частини 2.1 статті 174 Податкового кодексу України, тому й звертається до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Дана заява про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем подана не з метою встановлення кола спадкоємців, так як спадщина прийнята за заповітом, а для встановлення, що спадкоємець є членом сім`ї спадкодавця першого ступеню споріднення з метою оподаткування об`єкту спадщини за нульовою ставкою, згідно п. «а» частини 2.1 статті 174 Податкового кодексу України. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи. В судове засідання заявник та його представник не з`явились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи без їх участі. В якості\~свідків 18.03.2025\~в судовому\~засіданні були\~допитані [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які доводяться\~заявниці рідними\~племінниками,\~які пояснили\~суду,\~що померла\~ [PERSON] є\~їхньою бабцею\~(матір`ю\~їхньої матері\~та тітки\~ [PERSON] ).\~Нещодавно дізнались,\~що в\~свідоцтві про\~народження їхньої\~тітки,\~ [PERSON] ,\~написано дошлюбне\~прізвище її мати « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Заявниця жила разом зі спадкодавицею квартирі [ADDRESS] , після її смерті здійснювала її поховання. На фото вказали всіх членів родини. Підтвердили, що їм відомо, що їх тітка, [PERSON] , прийняла спадщину за заповітом після [PERSON] , спору немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 94 років. Згідно Заповіту від 10.06.2003р., посвідченого державним нотаріусом п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Чирвою Л.А., померла [PERSON] , усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, що вона за законом буде мати право, заповідає [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб № 203 [PERSON] взяла шлюбне прізвище [PERSON] . Згідно ордеру на квартиру [ADDRESS] (яка є предметом спадщини), який виданий в січні 1969 року [PERSON] , [PERSON] вказана як її донька. Згідно свідоцтва про поховання № [NUMBER] , організацією поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] . Свідки в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин заявниці [PERSON] та померлої [PERSON] , а саме факт того, що заявниця є рідною донькою померлої [PERSON] . В судовому засіданні судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Заявниця повинна встановити факт, що вона є членом сім`ї спадкодавця першого ступеню споріднення з метою оподаткування об`єкту спадщини за нульовою ставкою, згідно п. «а» частини 2.1 статті 174 Податкового кодексу України, тому і звернулася до суду з вказаною заявою. Вищезазначені родинні відносини підтверджуються усіма наданими суду копіями документів. Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт. Положеннями статті 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14]. Отже, з наданих суду письмових доказів та показань свідків судом встановлено родинні відносини між заявницею [PERSON] , яка є донькою померлої [INFO] [PERSON] , а відтак вказаний факт є доведений належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України. Суд дійшов висновку, що подана заява є доведеною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved