Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 17.09.2015 між ними укладено шлюб, від якого [INFO] народилася дитина донька [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинилися з 01.09.2024, з цього часу вони не ведуть спільного господарства, їх більше не пов`язує спільний побут. В останній час шлюбних відносин між подружжям постійно відбувалися сварки, конфлікти, вони втратили один до одного відчуття любові. Позивач вважає, що сім`я фактично розпалася та відновити її неможливо. Наразі шлюб суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Заперечуючи можливість примирення, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. ІІ. Позиції та заяви (клопотання) учасників справи До суду сторони та їхні представники не з`явилися. 14.01.2025, 13.02.2025, 14.03.2025 представником позивача адвокатом Ліфлянчиком С.І. подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. 07.03.2025 представником відповідача адвокатом Саєнком О.М. подана заява про перенесення судового засідання та про ознайомлення з матеріалами справи. 19.03.2025 представником відповідача подане повідомлення про відсутність матеріалів в електронній справі. 24.03.2025 представником відповідача подано заяву про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та відкладення судового засідання. 03.04.2025 представником позивача подане клопотання про прискорення розгляду справи, в якому зауважене на затягуванні іншою стороною вирішення справи. 07.04.2025 представником відповідача подано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач має заперечення щодо позовних вимог. Зазначено, що сторони тривалий час офіційно мешкають в Німеччині та відповідачем [PERSON] здійснюється комплекс заходів, спрямованих на розірвання шлюбу саме за місцем постійного проживання. Також вважає, що представник позивача не довів дійсності своїх повноважень на підписання позовної заяви, тому її належить залишити без розгляду. Крім того, звернене увагу на те, що в підписаному адвокатом ордері вказано, що правнича допомога надається ним позивачеві в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2024 справу передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.01.2025 відкрите спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначався на 07.02.2025, 10.03.2025, 27.03.2025 та 16.04.2025, відкладалося через неявку відповідача та за клопотаннями її представника. Відзив від представника відповідача сформований в системі Електронний суд 04.04.2025. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття відзиву, суд дійшов таких висновків. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.01.2025 відповідачеві не вручена, поштове відправлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за адресою. 13.03.2025 представникові відповідача надано доступ до матеріалів справи в системі Електронний суд. Як вказує сам представник в заяві про продовження процесуального строку від 24.03.2025, позовна заява отримана ним безпосередньо 19.03.2025. Ухвалою про відкриття провадження у справі судом встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В даному випадку даний строк має рахуватися з 19.03.2025 та, відповідно, спливає 03.04.2025. Оскільки відзив сформований представником відповідача в системі Електронний суд 02.04.2025, суд вважає за доцільне прийняти цей відзив. Що стосується вимоги, викладеної у відзиві, про залишення позову без розгляду з підстав того, що представник позивача не довів дійсності своїх повноважень на підписання позовної заяви, та що в підписаному адвокатом ордері вказано, що правнича допомога надається ним позивачеві в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, суд вважає за необхідне відмовити у залишенні позову без розгляду, виходячи з такого. Згідно з положеннями п.2 ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до\~Закону України\~ «Про безоплатну правничу допомогу». Адвокатом Ліфлянчиком С.І. до позовної заяви додано ордер, який виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому його повноваження є підтвердженими належним чином. Щодо посилання на відмітку в ордері про надання правничої допомоги позивачеві в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, то суд звертає увагу, що первісно позовна заява була подана для розгляду саме туди, і вже потім була передана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ухвалою судді від 29.11.2024 для розгляду за підсудністю. Отже, порушень в оформленні ордеру адвоката судом не встановлено. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлене, що 17.09.2015 Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №1376 (а.с.6). Від даного шлюбу [INFO] народилася дитина [PERSON] (а.с.7). Як стверджує позивач, шлюбні відносини між ними припинені з 01.09.2024, відповідачем цього не спростовано. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний шлюб можливо зберегти, судом не встановлено. V. Оцінка суду Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ст.111\~СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі зупинення розгляду справи та надання сторонам строку на примирення. Згідно з ч.7\~ст.240 ЦПК України\~у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. В даній справі клопотань про надання судом строку на примирення від жодної сторони не надходило. Викладене у відзиві представником відповідача твердження про наявність у відповідача заперечень щодо вимог позовної заяви не конкретизоване, відзив не містить суті та причин заперечень [PERSON] проти розірвання шлюбу. Посилання про здійснення відповідачем комплексу заходів, направлених на розірвання шлюбу за місцем її проживання в Німеччині, жодними доказами не підтверджене, до відзиву не долучені ніякі додатки, крім квитанції про його надсилання іншій стороні. Так само справа не містить доказів того, що позивач та/або відповідач мешкають в Німеччині. Згідно зі\~ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст.ст.110-112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, та оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а його розірвання засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від відповідача до суду не надійшло клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved