Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 13.03.2024-100000024 від 13.03.2024 року у розмірі 8910 грн та понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 13.03.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 13.03.2024-100000024. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн строком на 42 дні. [PERSON] пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідачем електронним\~цифровим підписом\~підписано Пропозицію\~про укладення\~кредитного договору\~(оферти),\~Заявку на\~отримання кредиту,\~підтверджено укладення\~кредитного договору,\~а отже\~акцептовано умови\~Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 23.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 8910 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн, по процентам в розмірі 4410 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідач 06.03.2025, 25.03.2025 та 24.04.2025 у судові засідання не з`явився, за місцем реєстрації судові виклики і повідомлення не отримує, про що свідчать повернуті суду без вручення рекомендовані поштові відправлення. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади за посиланням: https://court.gov.ua/storage/portal/sud2515/Lysenko.pdf. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України\~судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого: Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування. 13.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний Кредитний договір (оферти) № 13.03.2024-100000024, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 4 500 гривень, строком на 42 дні. Денна процентна ставка 2,33%. Заявка, Пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), відповідь позичальника про прйняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 13.03.2024-100000024\~ кредитної\~лінії,\~ підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е651 (а.с.9-14 ). Згідно з\~п.\~3.1.\~Договору за\~цим Договором\~Кредитодавець зобов`язується\~надати Кредит\~Позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених Договором,\~а Позичальник\~зобов`язується\~повернути Кредит\~та сплатити\~Проценти. Відповідно до п. 4.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4731-81XX-XXXX-6010. Згідно з квитанцією LIQPAY від 13.03.2024 року, на рахунок отримувача [NUMBER] здійснено виплату на суму 4500 гривень за договором № 13.03.2024-100000024 (а.с. 7). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 13.03.2024-100000024 від 13.03.2024 р., заборгованість [PERSON] складає 8910 гривень, з яких: основний борг - 4500 гривень, проценти - 4410 гривень (а.с.15 ). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту https://sgroshi.com.ua/ та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідач [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором\~(оферти)\~№ 13.03.2024-100000024 від 13.03.2024 не виконав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Отже,\~позовні вимоги\~ТОВ «Споживчий\~центр» про\~стягнення з\~ [PERSON] \~заборгованості кредитним\~договором у\~розмірі 8910\~грн підлягають задоволенню. Позивачем понесені\~та документально\~підтверджені судові\~витрати (а.с.19),\~які відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved