Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] та рідною Бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті діти залишились проживати з бабусею та перебувають під її опікою та на її утриманні. З батька дітей рішенням суду було стягнуто аліменти. [PERSON] вже тривалий час не спілкується з дітьми та не приймає жодної участі у їх вихованні та утриманні, має борг більше 100000,00 гривень з аліментів. Діти його не знають та бояться,що він може їх забрати силою. На днях відповідач намагався погрожувати, що відбере дітей, звернувся з заявою до поліції про їх начебто викрадення, хоча йому достеменно відомо, що діти мешкають з бабусею більше 10 років. Діти малого віку, часто хворіють, відповідач не має можливості піклуватись про їх стан, уникає відповідальності за них. Відповідач умисно ухиляється від батьківських обов`язків. Оскільки відповідач має ще дитину від іншої жінки позивач вважає, що діти йому потрібні лише для ухилення від мобілізації. На підставі вищевикладеного просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном малолітніх дітей та стягнути аліменти на дітей. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Витребувано від Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та про призначення [PERSON] , [INFO] , їх опікуном. 19.08.2024 року представник позивача надав до суду заяву, згідно якої просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від інших позовних вимог позивач відмовляється. Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року справу призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи надала пояснення, згідно яких при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Крім того, судом було допитано свідків. Свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку , вона являється її сусідкою з 1987 року. Її донька [PERSON] вийшла заміж, народила дитину. Вони проживали у її матері. Чоловік доньки став пиячити, гуляти з іншими жінками. Потім вони помирились і народили ще дитину. Ще до народження дитини [PERSON] з чоловіком перестали жити разом. [PERSON] працювала, доглядала за дітьми. Колишній чоловік не приходив та не допомагав нічим. Свідок [PERSON] зазначила, що являється сусідкою позивачки, знайома з нею більше 30 років. До народження дітей [PERSON] з чоловіком були хорошою родиною. Після народження дитини сім`я зіпсувалась. Батько дітей пив, відкрито гуляв з жінками, дітьми не цікавився та не допомагав нічим. Ніколи не було видно його з дітьми, не чула щоб він їм щось привозив чи дарував. Останній раз бачила відповідача роки 3-4 тому. Свідку відомо, що він має ще дитину від іншої жінки. Свідок [PERSON] пояснила, що являється сусідкою позивачки. З 7 років вона переїхала за цією адресою. Зазначила що добре знала [PERSON] та її дітей. Чоловік [PERSON] випивав часто, дітьми не займався. Останній раз бачила його давно, років 10 назад. Батько дітей пішов від них приблизно в 2012 чи 2013 році. Дітьми не цікавиться на скільки їй відомо. Свідок [PERSON] зазначила, що знайома з позивачем та дітьми, так як працює соц. педагогом в школі. З їх татом не знайома, він ніколи в школу до дітей не приходив. Менший батька не пам`ятає взагалі, старша трохи пам`ятає. Умови проживання сім`ї вважає задовільними. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] являється матір`ю дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10-11). [INFO] мати дітей [PERSON] , [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Позивач [PERSON] , [INFO] являється матір`ю померлої [PERSON] та бабусею дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7). 25 листопада 2016 року рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 12). Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі частки всіх видів заробітку (а.с. 13-14). Згідно акту від 10.04.2024 року, підписаного мешканцями будинку [ADDRESS] , сім`я у складі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно характеристики з місця навчання [PERSON] навчається в КГ №103 з першого класу. Зарекомендувала себе як уважна учениця, володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, виявляє логічне мислення, має добрий загальний розвиток, виконує постійно домашні завдання. Має багато друзів серед однолітків, товариська. Батько дитини з родиною не проживає, мати померла. Дівчинка проживає з бабусею [PERSON] (.а.с.16). Згідно характеристики з місця навчання [PERSON] навчається в КГ №103 з першого класу. Зарекомендував себе як уважна учениця, володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Має добрий загальний розвиток, уважний, виконує домашні завдання. Хлопчик має вади мовлення, пов`язані з чіткою вимовою звуків, потребує додаткових занять логопеда. Мати приділяла багато уваги вихованню сина. Хлопчик товариський, самостійний, веселий,дисциплінований, має авторитет серед товаришів, має багато друзів. Батько дитини з родиною не проживає, мати померла. Хлопчик проживає з бабусею [PERSON] та рідною сестрою (а.с.17). Бабуся дітей [PERSON] працює на підприємстві КП «Кривбасводоканал» з 08.09.2021 року, займає посаду машиніст насосових установок. Дохід за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року склав 62562,06 гривень (а.с. 20,22). Дідусь дітей [PERSON] працює на підприємстві КП «Кривбасводоканал» з 13.04.2022 року, займає посаду слюсар ремонтник. Дохід за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року склав 73310,92 гривень (а.с. 21,24). Згідно характеристика зх. місця проживання позивача [PERSON] , [INFO] з 1998 року мешкає за адресою [ADDRESS] . За час проживання характеризується позитивно, підтримує хороші відносини з сусідами, в конфліктах не помічена, має хороші сімейні стосунки. Проживає разом з онуками, її донька померла. [PERSON] займається утриманням та вихованням внуків (а.с. 23). [PERSON] у власності має трикімнатну квартиру, в якій проживає з дітьми (а.с. 25-26 зворот). Відносно відповідача по справі [PERSON] відкриті численні виконавчі провадження (а.с. 27). [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів,на утримання дітей [PERSON] за період з 21.05.2019 по 01.05.2024 року в розмірі 298851,25 гривень , на утримання доньки [PERSON] - 298851,25 гривень (а.с. 64-65). Згідно висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] зазначено, що матір дітей померла. Після її смерті діти залишились проживати з бабусею та дідусем [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей [PERSON] заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, зазначає, що не знав що з нього стягнуто аліменти на утримання дітей та про позовну заяву про позбавлення батьківських прав. З ним було погоджено дату та час обстеження умов проживання, але в домовлений час двері не відкрив, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с 81-82). Зазначена вище інформація підтверджує факти систематичного злісного невиконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до малолітньої дитини. 07 жовтня 2025 року від представника відповідача адвоката Козіної Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить позовну вимоги позивача залишити без задоволення. Зазначає, що після розірвання шлюбу мати дітей перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дітьми. Після смерті матері дітей відповідач намагався встановити місцезнаходження дітей. Про існування позову про стягнення аліментів на дітей відповідачу стало відомо лише недавно. Відповідач прагне налагодити стосунки зі своїми дітьми, однак бабуся не спілкується з відповідачем. Відповідач хоче звернутись з заявою про визначення способу участі батька у вихованні дітей. Крім того, зазначає,що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] не бажає спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні. Відповідач бажає виховувати дітей, зустрічатись з ними та доглядати їх. До відзиву долучено копії адвокатських запитів адвоката Козіної Н.В. достану виконавчого провадження відносно Боржника [PERSON] та розміру заборгованості та до місця навчання дітей. Також долучено заяву [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 01 травня 2024 року за ч. 2 ст. 146 КК України, заяву до органу опіки та піклування щодо встановлення місця знаходження дітей від 01 травня 2024 року, заяву з проханням обстежити житлово-побутові умови відповідача від 30.09.2024 року (а.с.83-99). Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не намагається дбати про їх потреби, не забезпечує дітей матеріально. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтями 150,151,152,155 Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Як вбачається з обставин справи, звернувшись до суду, позивач стверджувала про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] будучи батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з останніми не проживає, їх життям та навчанням не цікавиться, не піклується про їх здоров`я, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, матеріально дочок не утримує, демонструє байдуже ставлення до виконання батьківських обов`язків. Суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до своїх дітей, поважних причин щодо неможливості відповідачем виконувати свої обов`язків по вихованню дітей судом не встановлено. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «Мамчур проти України» заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року). Зважаючи на ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, що проявляється у неучасті у житті дітей, відсутності інтересу до них, його позбавлення батьківських прав є доцільним. Це відповідає найкращим інтересам дітей, які проживають з бабусею, де забезпечені належним доглядом та вихованням. На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, але в даному випадку є обґрунтованим, оскільки відповідно до конкретних обставин справи батько свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, що негативно впливає на інтереси дітей. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача компенсація судового збору у розмірі 1211,20 грн., який був сплачений позивачем під час подачі позову до суду.

Outcome: approved