Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" звернулася до суду із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ Україна" про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспотним засобом "Toyota", д.н.з. [NUMBER] скоїв зіткнення з транспортним засобом "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] було застраховано за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №57431а1згла, у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відкшодування. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова у справі №465/6220/21 від 17.09.2021 року [PERSON] визнано винним за\~ст. 124 КУпАП.\~АТ "СК "АРКС"\~здійснила виплату у розмірі 58877,99 грн. Вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №АР5328661 у\~ПрАТ "СК "Граве Україна", то остання відшкодувала страхове відшкодування в розмірі 26598,29 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 32279,70 грн. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 32279,70 грн. та судові витрати. Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.11.2023 року позов Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія "АРКС" до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ Україна" про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" завдані збитки в розмірі 32 279 (тридцять дві тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень 70 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.09.2024 поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2023; заяву про перегляд заочного рішення задоволено; скасовано заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2023 року по цивільній справі №465/3235/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна" про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання у справі не з`явився, однак його представник скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги заперечив в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча й про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання не повідомив, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , 31.07.2021 року о 12:30 год. у м. Львів по вул. Тимошенків, буд. 2б, керуючи транспотним засобом "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] , який був позаду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги\~п. 10.9 Правил дорожнього руху\~та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 4, 5\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як вбачається із договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №57431а1згла від 03.06.2021 року автомобіль марки "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у\~ПАТ "СК "АРКС". Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.07.2021 року, була застрована у\~ПрАТ "СК "ГРАВЕ Україна"\~на підставі полісу №АР5328661. Згідно зі\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. При\~цьому під\~володільцем джерела\~підвищеної небезпеки\~слід розуміти\~юридичну або\~фізичну особу,\~які здійснюють\~експлуатацію джерела\~підвищеної небезпеки\~в силу\~права власності,\~повного господарського\~відання,\~оперативного управління\~або з\~інших підстав.\~Не вважається\~володільцем джерела\~підвищеної небезпеки\~і не\~несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (п. 30 постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17). Відповідно до ч.1 ст. 1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. З аналізу змісту глави 82\~ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст. 1191\~ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до наявного в матеріалах справи копії технічного паспорта транспортного засобу "Toyota Corolla", д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди 31.07.2021 року, є Національний університет "Львівська політехніка". Також відповідно до Наказів ректора Національного університету "Львівська політехніка" №5810-3-10 від 28.11.2022 та №4928-3-10 від 19.12.2023 внесено зміни до п. 1 контракту №854-17 від 29.11.2017, яким [PERSON] - директору Відокремленого структурного підрозділу Навчально-наукового інституту просторового планування та перспективних технологій Національного університету "Львівська політехніка" продовжено термін дії контракту - востаннє з 31.12.2023 до 30.06.2024. Окрім цього, згідно Наказу №220-1-10 від 18.04.2012 закріплено легковий автомобіль седан-В Toyota Corolla 1.6 L 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1598) за навчально науковим Інститутом підприємництва та перспективних технологій НУ "Львівська політехніка"; директору навчально-наукового Інституту підприємництва та перспективних технологій НУ "Львівська політехніка" [PERSON] забезпечено використання автомобіля відповідно до призначення та проведення усіх належних витрат по його експлуатації та обслуговуванню за власні кошти. Таким чином на час ДТП, а саме 31.07.2021, [PERSON] перебував у трудових відносинах з Навчально-науковим Інститутом підприємництва та перспективних технологій НУ "Львівська політехніка", працював на посаді директора. Зазначені обставини свідчать про те, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - транспотного засобу "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП, а саме 31.07.2021 року, був Національний університет "Львівська політехніка". З огляду на зазначене [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме Національний університет «Львівська політехніка», як володілець транспортного засобу, має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником. Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18), про те, що володілець транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником. Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, представник позивача вказує відповідачем [PERSON] , не зазначаючи відповідачем Національний університет «Львівська політехніка». Клопотань про залучення НУ «Львівська політехніка» до справи в якості співвідповідача в ході розгляду справи від представника позивача до суду також не надходило. З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає, що згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Отже, судові витрати по справі в розмірі 2684,00 грн. слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed