Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

29.10.2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 17.03.2012 року та не стягувати судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що сторони у справі зареєстрували шлюб 17.03.2012 року. від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та вирішення сімейних питань. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально, примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, тому позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 31.10.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 10.01.2025 року сторонам наданий строк на примирення та зупинене провадження у справі до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 21.04.2025 року відновлене провадження у справі. Як убачається з матеріалів справи, 09.01.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить в разі неможливості примирення сторін, розірвати укладений між подружжям шлюб. У відзиві зазначено, що в цілому позов можу бути задоволений, але лише після вжиття судом заходів для примирення сторін. У шлюбі сторони прожили десять років та мають спільну неповнолітню дитину. Пріоритетним є виховання дитини обома батьками в сімейному оточенні. На переконання сторони відповідача примирення є можливим і подружжю слід надати час для реалізації можливості збереження родини. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.03.2012 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків і поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Вжиті судом заходи для примирення сторін не призвели до позитивного результату. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved