Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

23.12.2024 року позивач [PERSON] , [INFO] , через свого адвоката Скрябіна О.М., звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 11.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 26, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дитини відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Звертаючись до Київського районного суду м.Одеси, позивач посилається на\~розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану ( суди АР Крим та м. Севастополя)» № 36/0/9-22 від 05.07.2022 року, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Нахімовського районного суду м. Севастополь на Київський районний суд м. Одеси. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2024 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.12.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник адвокат Скрябін О.М до судового засідання не з`явились, до позовної заяви надано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, зареєстрована [ADDRESS] , повідомлялась належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за адресою останнього відомого місця проживання [ADDRESS] . Однак, будь-яких заяв з процесуальних питань суду не надано, доводи позову не спростовано. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 11.02.2010 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 26, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб, яке видано повторно серії [NUMBER] від 13.12.2024 року /а.с.9/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 30.10.2010 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с11/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved