Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Директор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 40205,35 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 3,028 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначено, що 17.02.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 491020280 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 25 858,45 грн. строк кредиту 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою з 1 по 4 місяць 0%, з 5 по 24 місяць - 4,30 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 25 858,45 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 40205,35 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 25 133,24 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15 072,11 грн. 20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491020280 від 17.02.2020. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 40205,35 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань позивач був змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 25.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами, а також судової повістки за адресою реєстрації відповідача. Причини неявки відповідача суду невідомі, правом на подання відзиву відповідач не скористалася. Судові повідомлення надіслані судом на зареєстровану адресу відповідача повернулись із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Пунктом 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України),у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 17.02.2020 між AT «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 491020280, відповідно до умов якого AT «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 25858,45 грн, строк кредиту 24 місяці з відсотковою ставкою з 1 по 4 місяць 0%, з 5 по 24 місяць 4,30 %. Підписавши оферту на укладання угоди про надання кредиту №491020280 від 17.02.2020, додаток №1 до угоди про надання кредиту №491020280 від 17.02.2020 та паспорт споживчого кредиту [PERSON] погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. AT «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача [PERSON] безготівковим шляхом кошти в розмірі 25\~858,45 грн., в свою чергу [PERSON] не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 40205,35 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 25133,24 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15072,11 грн. 20.09.2021 між AT «Альфа-Банк» та TOB «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача [PERSON] , що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 до договору факторингу №3 від 20.09.2021, платіжним доручення №559 від 20 вересня 2021 року, згідно з яким 12844800,00 грн. сплачено за призначенням платежу «за право вимоги згідно договору факторингу №3 від 20.09.2021. Без ПДВ». Відповідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином судом встановлено, що TOB «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №491020280 від 17.02.2020. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, доказів про погашення боргу відповідач суду не надав. Крім цього, відповідач не оспорювала договір факторингу №3 від 20 вересня 2021 року в частині відступлення права вимоги за його кредитним зобов`язанням, а тому з урахуванням презумпції правомірності правочину, суд вважає, що відступлення (продаж) прав вимоги та майнових прав за цим договором не суперечить статті 514 ЦК України, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 9200 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03 липня 2024 року, в якому зазначено, що вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн., актом приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, яким визначено перелік наданих послуг адвокатом, вартість години роботи адвоката та визначена вартість наданих юридичних послуг в загальній сумі 9200 грн., а також платіжна інструкція №4941 від 01 жовтня 2024 року про оплату наданих послуг адвоката позивачем. Натомість, при визначенні витрат на правничу допомогу в даній справі сторони договору від 03 липня 2024 року не дотримались розумності їх розміру, враховуючи складність справи та фінансового стану учасників справи. Таким чином послуги з усної консультації з вивченням документів на суму 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника по справі в розмірі 4000 грн., підготовка позовної заяви в сумі 4200 грн. на переконання суду, як суттєво завищенні, підлягають зменшенню. Отже, виходячи з обґрунтованого розміру витрат на правничу допомогу по даній справі, зважаючи на критерій розумності їх розміру та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню у даному випадку до суми 4600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: partial