Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.06.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 459216-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 27.06.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 459216-KC-0Q3 про надання кредиту. 27.06.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 459216-КС-003 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БізПозика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 27.06.2023 року між ТОВ «БізПозика» та [PERSON] було укладено Договір № 459216-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БізПозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., на засадах строковості, повороткості, платності ( далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.14957034 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БізПозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 01.05.2024 року між ТОВ «БізПозика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 459216-КС-003 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п.2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме : «Термін дії Договору : до 16.03.2024 року». Також сторони домовились внести зміни в п.2.3 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме : «Строк кредиту : 38 тижнів». До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 459216-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 459216-КС-003 Позичальника - [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 459216-КС-003 Позичальника - [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 459216-КС-003 на загальну суму 43031,70 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Зважаючи на ті обставини, до відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 25.07.2024 року утворилася заборгованість за Договором № 459216-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 99353,31 грн., що складається з : -суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26232,68 грн.; -суми прострочених платежів по процентах - 70611,72 грн.; -суми прострочених платежів за комісією - 2508,91 грн.. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 459216-КС-003 про надання кредиту від 27.06.2023 року, що становить 99353,31 грн.., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з даною позовною заявою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber». Крім того, до суду був повернутий конверт з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою : «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У ч.8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом ч.8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата ( будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, яка була зазначена позивачкою в позовній заяві, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивачка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений Договір №459216-КС-003 про надання кредиту, згідно з п.2.1 якого кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Даний договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, відповідач станом на 25.07.2024 року має заборгованість за кредитним договором №459216-КС-003 від 27.06.2023 року в розмірі 99353,31 грн., яка складається з : -заборгованості за кредитом - 26232,68 грн.; -заборгованості по відсоткам - 70611,72 грн.; -заборгованості за комісією - 2508,91 грн.. Відповідно довідки про рух коштів від 28.03.2025 року, Клієнт - [PERSON] , інформація по картці : [NUMBER] за період з 27.06.2023 року по 16.03.2024 року, заборгованість останнього станом на 28.03.2025 року становить : 0.00 грн., кредитний ліміт станом на 28.03.2025 року становить 0.00 грн.. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, судом встановлено, що дійсно між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №459216-КС-003 про надання кредиту. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач станом на 25.07.2024 року має заборгованість за договором в розмірі 99353,31 грн., тоді як з виписки по рахунку відповідач станом на 28.03.2025 року заборгованості за кредитом не має. У зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, ч.1, ч.2 п.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки рішенням суду в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» було відмовлено, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України не підлягають й відшкодуванню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 207, 526, 527, 530, 549, 611,612, 1054 ЦК України, та

Outcome: dismissed