Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, мотивуючи тим, що [PERSON] з 01.09.2023 року до 18.03.2024 року навчалась у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 124 - системний аналіз. Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОП «Бакалавр» (за кошти фізичних осіб та/або юридичних осіб) № К-923-2023 від 09.08.2023 року. Станом на 14.02.2025 року відповідач не сплатила за вже надані освітні послуги, чим спричинила заборгованість перед ВНТУ у розмірі 3638,71 грн. Такі дії відповідачки змусили позивача звернутись до суду. Просили суд, стягнути з [PERSON] на користь ВНТУ заборгованість за договором № К-923-2023 від 09.08.2023 року у розмірі 3638,71 грн. та судовий збір. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 17.03.2025\~року було\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі\~без повідомлення\~(виклику)\~осіб.\~Вказану ухвалу\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками було\~надіслано відповідачу, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.09.2023 року до 18.03.2024 року навчалась у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 124 - системний аналіз (а.с.3). Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОП «Бакалавр» (за кошти фізичних осіб та/або юридичних осіб) № К-923-2023 від 09.08.2023 року. Станом на 14.02.2025 року відповідач не сплатила за вже надані освітні послуги, чим спричинила заборгованість перед ВНТУ у розмірі 3638,71 грн. (а.с.6-7). Між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу надання освітніх послуг, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про вищу освіту», Цивільного кодексу України. Статтею 5 Закону України «Про вищу освіту», зокрема, передбачено, що підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми чи науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень; науковий рівень. Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти відповідає сьомому рівню Національної рамки кваліфікацій і передбачає здобуття особою теоретичних знань та практичних умінь і навичок, достатніх для успішного виконання професійних обов`язків за обраною спеціальністю. Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач виконав своє зобов`язання, проте відповідач, в порушення умов договору, оплату за надання освітніх послуг не вніс. За не виконання вимог навчального плану на підставі наказу ректора ВНТУ від 18.03.2024 року № 96-с з 18.03.2024 року відраховано [PERSON] студентку 1-курсу, факультету ІІТА за спеціальністю 124 системний аналіз, групи СА-23б (а.с.4). Згідно довідки ВНТУ станом на 14.02.2025 року за [PERSON] рахується заборгованість по оплаті за надані освітні послуги в сумі 3638,71 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту є примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Права позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн., сплата якого позивачем підтверджена платіжним дорученням.

Outcome: approved