Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

у березні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі позивач, Банк) звернулося до суду з цим позовом, у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] (далі відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23 липня 2010 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачеві відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 30\~000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 04/14, тип Універсальна. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 09/14, тип Універсальна; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 08/17, тип Універсальна GOLD; кредитна картка № [NUMBER] , строк дії 05/20, тип Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. 03 жовтня 2019 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/23, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 29 січня 2025 року має заборгованість у розмірі 35\~738,30 грн, яка складається з: 30 897,47 грн заборгованість за кредитом; 4 840,83 грн заборгованість за простроченими відсотками. Невиконання вимог договору відповідачем у встановлений строк указано позивачем, як підставу для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла. Постановленою суддею ухвалою від 06 березня 2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (у розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 646) інформацію (персональні дані) відносно [PERSON] . З відповіді, наданої на виконання вищевказаної ухвали суду встановлено, що станом на 18 березня 2025 року в ЄІБД ВПО про запитувану особу інформація відсутня. Постановленою суддею ухвалою від 19 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов. 20 березня 2025 року, з огляду на зареєстроване місце проживання відповідача на тимчасово окупованій території України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України на вебпорталі «Судова влада України» опубліковане відповідне оголошення про розгляд цієї цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на 21 квітня 2025 року відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 23 липня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНК», згідно з умовами якого відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, пам`яткою клієнта, Тарифами, які надані позичальнику та самостійно роздруковані ним. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання інформації про кредитування у «ПРИВАТБАНК» /а.с.56, 61-63 зворот/. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, видачу кредитної карти позивач надав суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , довідку про видані кредитні картки /а.с.54, 55/. Також 03 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем погоджено Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, шляхом підписання відповідачем з використанням ОТР пароля, згідно з якими відповідача ознайомлено, зокрема, з умовами дії кредитних карток, розміру процентів за користування кредитом, термін та порядок розрахунків, погашення заборгованості, сплати платежів. Зокрема, визначено, що за користування кредитними коштами процентна ставка становить 43,2% для карт Універсальна, 42,0% для карт Універсальна Gold, реальна річна процентна ставка за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної карти в межах пільгового періоду 0% для карт Універсальна, 1,56% для карт Універсальна Gold; при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4% для карт Універсальна, 84,0% для карт Універсальна Gold /а.с.57-60 зворот/. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку /а.с.33-53/ та розрахунком заборгованості /а.с.16-32 зворот/. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 29 січня 2025 року відповідач перед позивачем має заборгованість у розмірі 35 738,30 грн, яка складається з: 30 897,47 грн заборгованість за кредитом; 4 840,83 грн заборгованість за простроченими відсотками. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості на відповідність положенням укладеного між сторонами договору, виписки за договором та вимогам логічності та арифметичної вірності суд висновує про його відповідність та правильність, внаслідок чого наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 35\~738,30 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved