Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» (далі ТОВ «ФК «Кеш ту гоу») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 2600 грн. Позовна заява мотивована тим, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1866586,\~за умовами\~якого відповідач\~отримав кредит\~в сумі\~1000\~грн.\~і зобов`язався\~повернути його,\~а також\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені договором.\~ТОВ «Лінеура\~Україна» свої\~зобов`язання за\~договором виконало\~та надало\~відповідачу кредит\~в обумовленому\~в договорі\~розмірі.\~У порушення\~умов договору [PERSON] свої зобов`язання\~по погашенню\~кредиту не\~виконував,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~в розмірі 2600 грн., з яких: 1000 грн. тіла кредиту, 1600 грн. відсотків. 24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу № 02-24122001, згідно з яким право вимоги за договором № 1866586 перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «ФК «Кеш ту гоу», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У цій же заяві позовні вимоги визнає повністю. Процесуальні дії у справі 3 квітня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 30 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1866586 (далі Договір), який відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором В229 (30 квітня 2021 року o 17:48), відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п. 1.2 Договору) (арк. спр. 11-15). Сума кредиту становить 1000 грн. і надається строком на 30 днів (пункти 1.2, 1.3 Договору). Процентна ставка за кредитом фіксована (п. 1.4 Договору). Проценти можуть нараховуватися як за стандартною процентною ставкою, що становить 1,90% в день, так і зниженою, яка становить 0,01% в день (пункти 1.4.1, 1.4.2 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на день укладення договору складає 1570 грн. за стандартною ставкою (п. 1.6.1 Договору) та 1003 грн. за зниженою ставкою (п. 1.6.2 Договору). Кредитні кошти надаються клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1 Договору). Перед укладенням договору [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив ознайомлення з інформацією про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту, а також про наслідки в разі невиконання зобов`язань за договором (арк. спр. 9-10). Графіком платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1866586 доведено до відома [PERSON] інформацію про суму кредиту, суму нарахованих процентів за користування кредитом та дату повернення кредиту 30 травня 2021 року (арк. спр. 16). Згідно з копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 4 березня 2024 року № 28040-0403 30 квітня 2021 року о 17:49 на картку № [NUMBER] було зараховано платіж на суму 1000 грн (номер транзакції в системі iPay.ua 88102630) (арк. спр. 28). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором, станом на 10 січня 2025 року розмір заборгованості за договором № 1866586 становить 2600 грн, яких 1000 грн. тіла кредиту, та 1600 грн. відсотків (арк. спр. 18). Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3 Договору). 24 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» уклали договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаних у реєстрі боржників (арк. спр. 24-27). Згідно платіжних інструкцій № 453 від 28 грудня 2021 року, № 1696 від 24 грудня 2021 року, № 1697 від 28 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» сплатило на користь ТОВ «Лінеура Україна» кошти згідно договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року (арк. спр. 33-34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1866586 на загальну суму 2600 грн. (арк. спр. 19). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 квітня 2021 року № 1866586, який укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 квітня 2021 року № 1866586 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кошти в сумі 1000 грн строком на 30 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 30 квітня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Лінеура Україна» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 квітня 2021 року № 1866586, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1866586 від 30 квітня 2021 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами та строк кредиту, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув товариству кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1866586 від 30 квітня 2021 року, яка становить 2600 грн., з яких: 1000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1600 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків не надав, доказів про належне виконання умов договору не надав, а позовні вимоги визнав повністю. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № 1866586 від 30 квітня 2021 року у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 1211,20 грн. Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, в розмірі 1211,20 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, додаткової угоди від 27 грудня 2024 року № 1 до цього договору, акта про отримання правової допомоги від 22 квітня 2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18 липня 2019 року, судом встановлено, що адвокатом Пархомчуком С.В. надавалася правнича допомога ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» у цій справі. Така допомога полягала у: зустрічі та консультації щодо судового врегулювання кредитної заборгованості (витрачений час 1 год., вартість 2000 грн.), складенні та поданні до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики (витрачений час 2,5 год., вартість 5000 грн.), інших клопотаннях, заявах до суду, складанні процесуальних документів, моніторингу «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (витрачений час 1,5 год., вартість 3000 грн.), канцелярських витратах на виготовлення копій документів (500 грн.). Загальна вартість послуг складає 10500 грн. Копією платіжної інструкції від 22 квітня 2025 року № 37720 підтверджено сплату ТОВ «ФК «Кеш ту гоу» адвокату Пархомчуку С.В. 10500 грн. за договором про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а відповідач позов визнав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 3000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved