Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

у грудні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить припинити обтяження у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно [PERSON] , накладене постановою про арешт майна боржника боржника Машівським РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 17.04.2018, мотивуючи тим, що арешт перешкоджає йому оформити договір дарування майна на користь брата. Позивач стверджує, що він маючи намір подарувати майно, яке залишилося після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса, проте ним було відмовлено в оформленні договору дарування, так як при перевірці майна виявлено наявність накладеного арешту на все майно позивача. Також зазначає, що 28.08.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для данного виду стягнення. Отже, із викладеного вбачається, що наявність накладеного арешту на нерухоме майно позивача позбавляє його законного права розпорядитися цим майном. Ухвалою від 10.01.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.29). У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що у 2024 році вони з братом оформили свої спадкові права та він має намір подарувати свою частку братові, проте наявність арешту позбавляє його можливості розпорядитися своїм майном, заборгованість по аліментах не сплачена, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, арешт не знято. У судове засідання відповідачка та третя особа не з`явилися вдруге, повідомлені належним чином та завчасно (а.с.35, 36, 37, 41, 48, 50), в.о. начальника Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства подав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с.44). Оскільки відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, при цьому причини неявки не повідомила та клопотань про відкладення справи не подала, представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи без його участі, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та третьої особи. Так, судом установлено, що відповідно свідоцтв про право на спадщину за законом, [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0569, що розташована в [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.12, 13). 15.08.2024 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Полякову В.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , 1947 р.н., на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0569, що розташована в [ADDRESS] та свідоцтво на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,3500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0568 після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.14, 16, 17). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори, [PERSON] є спадкоємцем 1/3 частки земельної ділянки площею 0,3500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0568 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.15). За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0569 та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,3500 га, кадастровий номер 5323082601:01:001:0568, що розташовані в [ADDRESS] , а також 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). Відповідно до відповіді на звернення [PERSON] до Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області, йому було повідомлено, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №2-271, виданий 09.03.2005 про стягнення аліментів у розмірі частки на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.12.2004 та 17.04.2018 було накладено арешт на майно боржника. 23.08.2022 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Згідно довідки розрахунку, виданої Машівським ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на момент повноліття дитини складає 289\~235,09 грн. В процесі вчинення виконавчих дій державним виконавцем 28.05.2019 накладено штраф у розмірі 81\~905,54 грн. Одночасно повідомлено, що по питанню зняття арешту з майна потрібно звернутися до суду (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. У такому разі позовну вимогу про звільнення майна з-під арешту потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства . Відповідно до п.5 зазначеної постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1, 2 ст.59\~Закону\~України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У ч.4 ст.59\~Закону\~України\~«Про виконавче\~провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, після винесення рішення суду про зняття арешту з майна та набрання ним законної сили, арешт знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та реєстру обтяжень виключаються. На сьогодні позивач позбавлений можливості реалізувати спадкові права через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно зі ст. 1218,\~\~ч. 5 ст.1268\~\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.\~\~ Судові витрати у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК потрібно покласти на позивача, оскільки дії державної виконавчої служби неправомірними не визнані. На підставі викладеного,

Outcome: approved