Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 399 від 01.11.2023 р. в розмірі 63875,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.11.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЛТ Кредит» і відповідачем було укладено зазначений Договір. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 5000,00 грн.; строк кредитування 365 днів; відсоткова ставка 3,5% на день (1277,5% річних). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору., відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, в зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у сумі, визначеній у позовній заяві, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Також, просить суд судові витрати у розмірі 3028,00 гривень та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу покласти на відповідача. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.01.2025 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу для розгляду по суті на 06.02.2025. Позивачем було подано заяву про розгляд справи без його участі, однак у судове засідання не з`явився відповідач в зв`язку із чим було постановлено відкласти розгляд справи на 04.03.2025 і на 21.04.2025. У судові\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~подав до\~суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі не надав. Також, позивач разом з позовною заявою направив клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати з АТ «Універсал банк» інформацію, яка становить банківську таємницю, зокрема щодо того, чи була емітована платіжна картку № [NUMBER] на ім`я відповідача, надати виписку з карткового рахунку та інформацію про платіжний номер телефона за цією карткою. Ухвалою суду від 04.03.2025 було відмовлено поззивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів. В судові засідання, призначені на 06.02.2025, 04.03.2025, 21.04.2025 відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляв належним чином шляхом направлення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Відтак, оскільки відповідач не з`явився у судові засіданні у справі, не надав відзив, а позивач не висловив заперечень проти проведення ухвалення заочного рішення у справі, судом 21.04.2025 постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 01.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №399, згідно з умовами якого сторони погодили отримання позичальником ( [PERSON] ) кредиту розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 31.10.2024 року), шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».? Підписавши кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідачка погодилась з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора TOB «КЛТ КРЕДИТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://kltcredit.com.ua/uk/about_us Позивач 01.11.2023 перерахував відповідачці за зазначеними нею реквізитами платіжної картки грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією платіжної платформи Fondy. Таким чином, позивачем належними допустимими та достовірним доказами доведено укладення договору кредиту № 399 від 01.11.2023 р. між ТОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] та перерахування коштів за зазначеним кредитним договором у розмірі 5000,00 грн. відповідачці. Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона\~посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Правовідносини даного правочину регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про споживче кредитування»,\~Законом України «Про електронну комерцію». За правилом ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.\~6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~(в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Даний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції шляхом отримання заявки позичальника на сайті позикодавця. Отже, з огляду на положення вказаних вище норм законодавства кредит відповідачу надавався у відповідності до укладеного договору з використанням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання договору відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~на умовах пропозиції (оферти), акцептованою відповідачем. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.549\~ЦК України та умов Договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та / або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем рахується заборгованість станом на 02.12.2024 року, яка складається із 5000,00 \~ \~ \~ \~гри. - заборгованості за кредитом та 63875,00 \~ \~ \~ \~грн. заборгованості за нарахованими процентами за період з 01.11.2023 року по 31.10.2024 року, які нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів. Позивач здійснював нарахування процентів з 01.11.2023 по 31.10.2024. Однак, 24.12.2023 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, з 25.12.2023 року по 23.04.2024 максимальна денна відсоткова ставка за договорами споживчого кредитування не могла перевищувати 2,5% на день, а з 24.04.2024 по 21.08.2024 1,5 % на день., 3 22.08.2024 позивач міг здійснювати нарахування процентів по кредитному договору за ставкою не більше 1% на день. Як зазначено в розрахунку позивача, ним самостійно здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 63875,00 грн. за 365 календарних днів з 01.11.2023 року по 31.10.2024 року, що не відповідає зазначеним вище вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Отже судом самостійно здійснено перерахунок процентів із застосуванням максимально дозволеної законом денної відсоткової ставки в певний період, що становить 37125,00 грн., і суд задовольняє позовні вимоги про стягнення відсотків нарахованих позивачем лише у цій частині. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, розрахунки позивача не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» за кредитним договором є обґрунтованими у загальній сумі 42125,00 грн. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, позивачем заявлено до стягнення 10000,00 гривень витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано; копія договору про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024 року, довіреність, Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору від 23.09.2024, витяг з реєстру №1 від 23.09.2024 до договору про надання юридичних послуг № 16/09/2024 від 16.09.2024. Як вбачається з наданих документів, загальна вартість робіт адвоката встановлена у розмірі 10000,00 грн., однак як вбачається з наданих актів приймання-передачі наданих послуг, заявлені до стягнення витрати за складання позовної заяви до [PERSON] на дату, коли позивачем ще продовжувались нараховуватись відсотки за користування кредитом, які увійшли до позову. Тож, суд ставить під сумнів приймання ТОВ «КЛТ Кредит» послуги зі складання позовної заяви про стягнення відсотків, які нараховувались ще місяць після складання позову. Також, згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг №1 до договору від 23.09.2024, ці послуги також включають складання клопотань позивачем, які не були підтримані ним у судовому засіданні в подальшому та не були задоволені судом. Крім того, у відповідності до статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З наданих суду доказів не вбачається детального опису робіт та витрат, тож суд вважає необґрунтованим позивачем стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial