Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до Уманської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Волошенюк Леся Олександрівна, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в будинку, який у 1968 році побудував її дідусь [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті дідуся, спадщину фактично прийняв його син- [PERSON] , оскільки постійно проживав з ним. [PERSON] є батьком позивача, який помер [INFO] . Оскільки інших осіб, які б претендували на спадщину немає, так як брат її батька, а її рідний дядько [PERSON] не заперечує проти того, що саме позивач має успадкувати будинок після смерті батька, тому [PERSON] звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Постановою приватного нотаріуса було прийнято рішення про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на нерухоме майно та роз`яснено про її право звернення до суду для вирішення питання щодо визнання права власності в порядку спадкування. Виходячи із викладених обставин позивач позбавлений реальної можливості оформити на своє ім`я документи про право власності на вище зазначений будинок, чим порушуються її законні права та інтереси, а тому вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів задля визнання за нею, [PERSON] права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] згідно опису технічного паспорту виготовленого 10 лютого 2021 року ТОВ «Експерт Робота». Позивач [PERSON] та її представник Іванов А.А., будучи повідомленими належним чином про підготовче засідання у справі - не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача Уманської міської ради - Коміссарова О.А. в підготовче засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву, в якій вказано, що просить розглянути справу у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечує. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Волошенюк Л.О., в підготовче засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, а саме визнання права власності за позивачем. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі дозволу № 103 на виконання робіт виданого на підставі рішення № 690 від 29.12.1966 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки громадянину [PERSON] , побудував будинок по [ADDRESS] . Згідно розпорядження міського голови м. Умані від 19.02.2016 року № 16-р., вулицю Чубаря в місті Умань перейменовано на вулицю Симоненка. Відповідно до Договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно,посвідченого нотаріусом Уманської Державної нотаріальної контори Пономарьовим І.П. 31 травня 1967 року за реєстровим номером 1-785, [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку в [ADDRESS] , площею 600 кв.м., де на наданій ділянці забудовник зобов`язується побудувати житловий одноповерховий будинок, житловою площею 48,40 кв.м. з кількістю 3 кімнат. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв його син - [PERSON] , однак за життя не оформив свого права на спадкове майно після його смерті. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є донькою покійного [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] було виготовлено 10.02.2021 року ТОВ «Експерт Робота». Замовником є [PERSON] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу технічного паспорту, будинок складається: А І веранда площею 10,2 м2, 1 коридор площею 4,2 м2, 2 кімната 19,7 м2, 3 кімната 12,0 м2, 4 кімната 14,2 м2, 5 кухня 6,2 м2. Всього по будинку загальна площа 66,5 м2, житлова площа 45,9 м2, допоміжна площа 20,6 м2. Відповідно до інформації начальника Уманського відділку КП «ЧООБТІ» від 09.01.2025 року № 20030, про зареєстроване право власності, станом на 01.01.2013 р. в Уманському відділку КП «Черкаське ООБТІ» за адресою: м. Умань, вул. Симоненка, 18 об`єктів нерухомого майна не зареєстровано, інвентаризаційна справа відсутня. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2021 року приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, гр. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого був син [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки спадкоємцем [PERSON] не подано всі відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до відповіді на запит суду від 13.03.2025 року за № 6720 щодо надання інформації, приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Л.О. 25.01.2021 року була заведена спадкова справа № 2/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за заявою [PERSON] , [INFO] про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини по спадковій справі № 2/2021 після смерті гр. [PERSON] не надходило. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що фактично будівництво громадянином [PERSON] будинковолодіння по [ADDRESS] здійснювалось на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці та завершилось у період (1967-1968 р.р.) дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05.08.1992 № 449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували об`єкт нерухомості, до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи у виді технічного паспорту на нього, що підтверджувало перебування такого об`єкту в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності на об`єкти нерухомості, збудовані до 5 серпня 1992 року. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved