Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

У березні 2025 року з заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , більше п`яти років до часу відкриття за адресою: [ADDRESS] обґрунтування заяви зазначив, що 10 лютого 1979 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON] . 18 грудня 1997 року між ним та [PERSON] шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 18 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому міста Кременчука. На підставі свідоцтва про право власності, видане УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 04 лютого 1997 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить заявнику, [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 грудня 2024 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртовою О.С. спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки не надані документи, що підтверджують родинні стосунки та інші відносини зі спадкодавцем [PERSON] . Ухвалою суду від 21.03.2025 року відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримує заяву у повному обсязі, просить її задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просять розглядати справу за їх відсутності. Не заперечують проти задоволення заяви. Державний нотаріус Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртова О.С. просить розглянути справу за її відсутності Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 10.02.1979 року по 18.12.1997 року, від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON] . З 1998 року до [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. Більше в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] не перебували, неповнолітніх дітей не мають. Доказами фактичного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю після розірвання шлюбу і до дня її смерті є наступні документи: Згідно з актом встановлення фактичного місця проживання, складений ТОВ «Житлорембудсервіс» від 17 березня 2025 року № 50, [PERSON] проживав разом із [PERSON] з 1997 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За інформацією з виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3680 від 28.09.2022 та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № б/н від 21.09.2022 [PERSON] ,11.09.2022 року перенесла ішемічний інсульт у правій тім`яній ділянці головного мозку з лівобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, елементи сенсо-моторною афазією. У судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, свідчили, що [PERSON] повністю займався процесом відновлення дружини після проходження стаціонарного лікування, купував ліки, готував їсти, годував її, оскільки вона позбавлена була можливості самостійно себе обслуговувати. Весь свій час повністю приділяв [PERSON] до моменту її смерті. Також, заявником здійснено поховання спадкодавця, що підтверджується свідоцтва про поховання від 07.06.2024 року. Поруч із її місцем захоронення [PERSON] зарезервував собі місце поховання, що підтверджується свідоцтвом про надання місця майбутнього поховання № 0400 від 07.06.2024 року. Судом встановлено, що [PERSON] із [PERSON] зареєстровані в спірний квартирі, яка їм належить на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та довідкою із місця мешкання про реєстрацію. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість досліджених доказів та фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18) вказано, що "згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки". Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу надасть заявнику підстави для реалізації свого права на спадкування. Забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, проаналізувавши доводи сторін, дослідивши та оцінивши всі докази у справі, в тому числі показання свідків, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що заявник належними та допустимими доказами довів та підтвердив, що між ним та [PERSON] склалися усталені відносини, притаманні чоловікові та жінці, що ними велося спільне господарство, планувався сімейний бюджет, тощо. Згідно Спадкової справи № 207/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 08 липня 20204 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О.С із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В матеріалах спадкової справи наявний заповіт від 26 вересня 2006 року за яким [PERSON] заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . Зі заявою про видачу про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] звернувся [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подано. За життя [PERSON] з 26.01.1988 року по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] . Отже, з досліджених судом документів вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, крім іншого, на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] . Спадкоємець за законом - [PERSON] , у строки визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, матеріали справи містять докази про те, що інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] нотаріусом не виявлено. Спадкоємцем за заповітом - [PERSON] , у строки визначені ст. 1270 ЦК України, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , до нотаріальних органів подані не були. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем , про який просить заявник. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказану заявником вимогу обґрунтованою. Судові витрати віднести на рахунок заявника

Outcome: approved