Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~11 листопада 2024 року ТОВ «КЛТ Кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило наступне. 31.10.2023\~року між\~ТОВ «КЛТ\~Кредит» та\~ [PERSON] \~в електронній\~формі укладено\~кредитний договір\~№ 368,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~5000,\~00\~грн.\~строком на\~365\~днів (до\~30.10.2024\~року)\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~3,5%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування (1277,5%\~річних). Кредитний договір був підписаний 31.10.2023 о 1:55:11 РМ год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 684909 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/. Кредитні кошти були надані відповідачу шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приват Банк». Відповідач в порушення умов Кредитного договору не повернула суму кредиту, не сплатила нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.10.2024 року становить 68875 грн., яка складається з: 5000,00 грн. -\~заборгованість за кредитом; 63875 грн. -\~заборгованість за нарахованими процентами за період з 31.10.2023 по 30.10.2024. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Отже, ТОВ «КЛТ Кредит» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором в розмірі 68 875, 00 грн., та суму понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3 028, 00 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24.01.2025 року задоволено клопотання адвоката Руденка К.В. про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву відповідач\~ [PERSON] зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону (п. 5 розділу І Закону України «Про споживче кредитування»), згідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 цією статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. При цьому, згідно п. 4, надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3\~це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом надано вказівку на приведення своєї діяльності та документів у відповідність з вимогами цього Закону. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів\~2,5%, протягом наступних 120 днів\~1,5%. Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 368 склала 42350 грн, з яких: за основною сумою боргу (тілом кредиту)\~5000, 00 грн., відсотками за користуванням кредитними коштами\~37350 грн. Крім того, відповідач просила зменшити розмір витрат заявлених позивачем на професійну правничу допомогу, а саме дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що до спірного кредитного договору не можуть бути застосовані вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, оскільки дія цього договору не продовжувалась, то відповідно законодавче обмеження по встановленню денної процентної ставки на даний Кредитний договір не поширюється. Представник позивача ТОВ «КЛТ Кредит» Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає частково. Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у відсутність учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 31 жовтня 2023 року між ТОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний кредитний договір № 368, за умовами якого, відповідач отримала кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. шляхом переказу на платіжну карту емітовану в АТ КБ «Приват Банк», зі строком дії 365 днів до 30 жовтня 2024 року зі сплатою 3,5% від суми кредиту за кожний день користування. Зазначений кредитний договір укладено в інформаційно-телекомунікацйній системі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КЛТ Кредит», затверджених та розміщених на їх сайті:https://kltcredit.com.ua ТОВ «КЛТ Кредит», свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 5000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача. Відповідач погашення оплати за Кредитним договором не здійснювала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 68875 грн., яка складається зі заборгованості за кредитом - 5000,00 грн., заборгованості за процентами нарахованих за період з 31.10.2023 р. по 30.10.2024 р. - 63875 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Як встановлено судом, з дослідженого кредитного договору, його підписання відповідачем відбулось електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та є безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, з якими позичальник ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отримання кредитних коштів. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів, затверджені наказом директора ТОВ «КЛТ Кредит» та розміщені на сайті:https://kltcredit.com.ua/uk/about_us. Кредитний договір позичальником підписаний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в електронному кабінеті. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Як встановлено судом, кредитний договір укладений 31 жовтня 2023 року зі строком дії 365 днів, тобто до 30 жовтня 2024 року. Отже, строк дії договору продовжується після набрання чинності Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що для визначення розміру заборгованості за процентами позивачем застосовано ставку 3,5 % в день користування кредитними коштами впродовж всього періоду кредитування, з чим суд не може погодитися. Крім того, відповідач [PERSON] в своєму відзиві зазначила, що не погоджується з нарахованими позивачем процентів про що надала свій розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, а саме сума процентів, яка підлягає стягненню становить 37350 грн. Однак суд не погоджується з розрахунком, який надала відповідач, оскільки згідно п. 1.3 Кредитного договору №368 від 31.10.2023р. строк періодичності сплати платежів зі сплати процентів становить 28 днів, а не 56 днів як зазначила відповідач. Отже, суд вважає, що визначена в кредитному договорі процентна ставка за період з 31.10.2023 по 28.11.2023 на рівні 3,5 % в день, узгоджується з нормами діючого на той час законодавства, а тому складає: 28 дні х 175,00 грн./день = 4900 грн. Починаючи з 29.11.2023 року протягом перших 120 днів щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5%, а у подальшому не міг бути більшим за 1 % за відсутності домовленості сторін про ще менший розмір відсотків. \~ \~ \~ \~Таким чином, за період з 29.11.2023 по 27.03.2024 (120 днів) позивач, виходячи з розміру кредиту 5 000,00 грн., має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 125 грн. на день (2,5% в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає 15 000, 00 грн. (120 днів х 125,00 грн./ день = 15 000,00 грн.). \~ \~ \~ \~За період з 28.03.2024 року по 25.07.2024 (120 днів) позивач, виходячи з розміру кредиту 5 000,00 грн., має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 75 грн. на день (1,5 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає 9 000,00 грн. (120 днів * 75,00 грн./день = 9 000,00 грн.). \~ \~ \~ \~За період з 26.07.2024 року по 30.10.2024 року (у межах дії кредитного договору) 97 дня, виходячи з розміру кредиту 5 000,00 грн., має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 50 грн. на день (1 % в день), а тому, розмір заборгованості по сплаті відсотків складає 4800,00 грн. (97 дня * 50,00 грн./день = 4850,00 грн.). \~ \~ \~ \~За таких обставин, заборгованість відповідача по відсоткам складає: за період з 31.10.2023 по 28.11.2023 на рівні 3,5 % - 4900 грн.; за період з 29.11.2023 по 27.03.2024 на рівні 2,5 % - 15 000,00 грн.; за період з 28.03.2024 по 25.07.2024 на рівні 1,5 % - 9 000,00 грн.; за період з 26.07.2024 по 30.10.2024 на рівні 1% - 4850 грн. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що стягненню за вказаним договором підлягає заборгованість в розмірі 38750 грн., що складається за основною сумою боргу\~5000,00 грн., та процентами за користування кредитними коштами\~33750 грн., а тому позовні вимоги ТОВ «КЛТ Кредит» підлягають частковому задоволенню. Посилання представника позивача щодо відсутності підстав для застосування вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, внаслідок того, що дія кредитного договору не продовжувалась, суд знаходить помилковими, оскільки кредитний договір було укладено 31.10.2023 р. до набрання чинності вказаним Законом (25.12.2023), і діяв після його набрання. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу між сторонами встановлено у ст. 137 ЦПК України. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., на підтвердження чого надав наступні докази: договір про надання правової допомоги № 16/09/2024, укладеного 16.09.2024 між ТОВ «КЛТ Кредит» та фізичною особою-підприємцем (адвокатом) Руденко К.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16 вересня 2024 року на суму 10000,00 грн., платіжну інструкцію № 554 (а.с. 30-36). Відповідач [PERSON] у відзиві просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що справа не складна, а тому вимоги представника позивача про стягнення з відповідача витрат на суму 10 000 грн., є завищеними. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial