Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

23.04.2025 до суду надійшла зазначена заява, мотивована тим, що [PERSON] 22.04.2025 за направленням лікаря психіатра у супроводі представників військової частини [NUMBER] у зв`язку з неадекватною поведінкою (згідно заяви начальника медичної служби та командира взводу): перестав спати, розмовляє сам до себе, не дотримується санітарно гігієнічних норм, не спілкується з оточуючими, відмовляється від їжі, висловлює маревні ідеї, був доставлений до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», де за відсутністю усвідомленої добровільної згоди на лікування та наявності підстав, був госпіталізований до другого психіатричного відділення за рішенням лікаря - психіатра в примусовому порядку. З метою вирішення питання доцільності госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку 23.04.2025 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу, без симптомів шизофренії, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, його та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Просив задовольнити заяву. У судовому засіданні представник КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» заяву підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ній, пояснив, що комісією лікарів-психіатрів закладу встановлена наявність у [PERSON] ознак тяжкого психічного захворювання, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, тому просив заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що не вважає себе хворим, тому просив відмовити в задоволенні заяви. Адвокат в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити заяву. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, осіб, які беруть участь у справі, врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно\~зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу\~ особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Факт тяжкого психічного захворювання підтверджується зібраними у справі доказами: висновком лікарів-психіатрів від 23.04.2025 № 10, згідно з яким [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, його та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Згідно з ч. 1\~ст. 339 ЦПК України\~за умов, визначених\~Законом України «Про психіатричну допомогу»\~заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Враховуючи наявність у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, те, що останній виявляє\~реальні наміри\~вчинити дії,\~що являють\~собою безпосередню\~небезпеку для\~нього,суд дійшов висновку про застосування госпіталізації [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки іншими заходами його лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved