Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городоцької міської\~ради Хмельницької\~області,\~ [PERSON] \~про визнання\~незаконним та\~скасування рішення №13 тридцять шостої чергової сесії Городоцької міської ради Хмельницької області від 23 жовтня 2020 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, гаражів», яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 6821210100:03:005:0161, площею 0,09га в [ADDRESS] , скасувавши відповідно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6821210100:03:005:0161. Площею 0,09 га в [ADDRESS] (індексний номер: 54932476 від 03.11.20200 (реєстраційний номер 2211166868212) за [PERSON] , вчинену Виконавчим комітетом Городоцької міської ради Хмельницької області. Також просить зобов`язати Городоцьку міську раду Хмельницької області прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 6821210100:03:005:0161, площею 0,09га в [ADDRESS] з метою подальшої передачі цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] .\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що йому\~рішенням VI\~сесії Городоцьої\~міської ради\~XXIII\~скликання №7\~від 25\~червня 1999\~року надано\~земельну ділянку\~у власність\~під індивідуальне\~житлове будівництво\~в [ADDRESS] ,\~у розмірі\~0,09\~га.\~В подальшому,\~оскільки строк\~на будівництво\~закінчувався на\~підставі рішення\~№4\~п`ятнадцятої сесії\~міської ради\~народних депутатів\~від 24\~травня 2001\~року вирішено\~надати [PERSON] \~в приватну\~власність земельну\~ділянку площею\~900,00\~кв.м.,\~в т.ч.\~для обслуговування\~будівель 900,00\~кв.м.\~та для\~особистого підсобного\~господарства з\~виготовленням державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю по\~ [ADDRESS] .\~23\~квітня 2020\~року він\~звернувся до\~виконавчого комітету\~Городоцької міської\~ради із\~заявою за\~№1782\~з проханням\~отримати дозвіл\~на розроблення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~із земель\~житлової та\~громадської забудови\~орієнтовною площею\~0,09\~га.\~з метою\~подальшої передачі\~у власність\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку\~в [ADDRESS] .\~Однак,\~йому було\~відмовлено у зв`язку із тим, що вище зазначена земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] . 07.09.2020 [PERSON] звернувся із заявою на ім`я міського голови з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900,00 кв.м. для наступної передачі у власність. 16.09.2020 [PERSON] звернувся із заявою на ім`я міського голови з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900,00 кв.м. для наступної передачі у власність. В задоволенні заяви йому було відмовлено з посиланням, що рішенням Городоцької міської ради від 23.10.2020 №13 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161 в [ADDRESS] та передано у приватну власність гр.. [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161 в [ADDRESS] загальною площею 900 кв.м. Позивач звертає увагу, що [PERSON] раніше купила земельну ділянку з житловим будинком в нього та його дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після купівлі вказаної земельної ділянки [PERSON] недобросовісно, з метою отримання сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] (як вона зазначила у своїй заяві), якою користувався ще з 2001 року позивач за адресою [ADDRESS] , виправлено на 4а, яка межує з її купленою земельною ділянкою та яка, як їй було відомо була раніше надана [PERSON] звернулась до Городоцької міської ради про отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Зазначає, що добросовісно, відкрито і безперервно користувався спірною земельною ділянкою і в розумінні ст..119 Земельного кодексу України має першочергове право на отримання її у власність. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Панченко Д.В. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що за час користування спірною земельною ділянкою він щорічно сплачував податки. Представник відповідача Городоцької міської ради позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Зауважив, що позовна заява не містить обґрунтувань яким саме нормам законодавства протирічить рішення Городоцької міської ради №13від23 жовтня 2020 року, яким чином Городоцька міська рада порушила права позивача, в чому полягає це порушення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною позивача. Вони тривалий час користувалися спірною земельною ділянкою, зі слів чоловіка 21 рік і припинили користування в 2020 році. Судом встановлені фактичні обставини справи. Згідно рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради №7 від 25 червня 1999 року [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,10 га по [ADDRESS] у власність під індивідуальне будівництво. Дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку з господарськими будівлями. Строк закінчення будівництва 25.06.2001. За зверненням [PERSON] 22 грудня 2009 року Городоцькою міською радою прийнято рішення №33 від 22 грудня 2009 року яким надано дозвіл на продовження терміну будівництва житлового будинку по [ADDRESS] на 1 рік до 22 грудня 2010 року. Рішення [PERSON] не реалізовано. 23 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Городоцької міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900 кв.м., для наступної передачі у власність. 26.08.2020 за вихідним номером 2974/02.04.23 [PERSON] повідомлено про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,09 га з метою подальшої передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка передана у приватні власність [PERSON] . 03.06.2020 року між [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . 13.07.2020 [PERSON] звернулась до Городоцької міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900 кв.м., для наступної передачі у власність. Згідно рішення Городоцької міської ради №13 від 23 жовтня 2020 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161) в [ADDRESS] , із земель житлової та громадської забудови (землі комунальної власності), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка). Передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161) в [ADDRESS] , загальною площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, (присадибна ділянка) 900 кв.м., з подальшою її реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 28.08.2020 [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Городоцької міської ради Хмельницької області про зміну адреси земельної ділянки, наданої йому в 2001 році під будівництво житлового будинку, мотивовану накладкою адресів, з [ADDRESS] на [ADDRESS] . Згідно повідомлення виконавчого комітету Городоцької міської ради №02.04-23/3680 від 30.07.2021 на запит суду в ході розгляду цивільної справи №672/560/21 вбачається, що виконавчим комітетом Городоцької міської ради не приймались рішення про зміну адреси земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] на адресу « [ADDRESS] » та « [ADDRESS] ». 07 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Городоцької міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900 кв.м., для наступної передачі у власність. 16 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Городоцької міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] площею 900 кв.м. в т.ч. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд 900 кв.м., для наступної передачі у власність. В задоволенні заяви йому було відмовлено з посиланням, що рішенням Городоцької міської ради від 23.10.2020 №13 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161 в [ADDRESS] та передано у приватну власність гр.. [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 6821210100:03:005:0161 в [ADDRESS] загальною площею 900 кв.м. Таким чином, встановлено, що на момент розгляду справи власником земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] є [PERSON] , земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] , існування земельної ділянки по [ADDRESS] та її власника не встановлено. Надаючи правову оцінку відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Приписи ч. 2 ст. 4 ЗК України визначають, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регламентовано статтею 123 Земельного кодексу України, за якою надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. Відповідно до ст.118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Саме таким чином законодавством передбачена процедура отримання земельної ділянки у власність. Суд зауважує що передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Такий правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №826/5737/16, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 11.06.2019 у справі № 826/841/17 та від 12.06.2020 у справі №808/3187/17. Також, у своїй постанові від 03.04.2019 у справі 509/4722/16-а, Верховний Суд зазначив, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом, зокрема у разі невідповідності місця розташування ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів. В матеріалах справи відсутнє підтвердження замовлення та виготовлення позивачем технічної документації із землеустрою після закінчення місячного строку з моменту звернення до Городоцької міської ради, щоб посилатися на порушення змагальності і необґрунтованому наданні переваги [PERSON] . Позивач не оскаржував бездіяльність міської ради щодо ненадання або несвоєчасного надання відповіді на його звернення, а в межах цієї справи оскаржує рішення Городоцької міської ради №13 від 23 жовтня 2020 року про передачу земельної ділянки по [ADDRESS] у власність [PERSON] . Відповідно до\~статті 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Статтею 16 цього Кодексу\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у\~постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17\~(пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі N 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19. Предметом спору в цій справі є визнання незаконним та скасування рішення Городоцької міської ради про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] . Зазначене рішення реалізовано та вичерпало свою дію і його скасування не відновило б прав позивача, які він вважає порушеними. Суд вважає необхідним звернути увагу позивача, що суду не надано жодних документів, які б підтверджували тотожність земельних ділянок по [ADDRESS] (яка передана [PERSON] ) та по [ADDRESS] (на яку подана заява [PERSON] ), окрім тверджень самого позивача. Що стосується посилання позивача на його першочергове право на отримання земельної ділянки у власність на підставі ст.119 Земельного кодексу України, слід зазначити наступне. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст.344 ЦК набуття права на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом і має свою специфіку. Таким спеціальним законом є Земельний кодекс України. Відповідно до ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п`ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання в користування. Передання земельної ділянки на підставі ст. 119 ЗК України здійснюється у порядку передбаченому ст.118 ЗК України. Конструкція ст.119 ЗК України значно відрізняється від конструкції ст. 344 ЦК України та не передбачає жодних переваг для осіб, зазначених у ч. 1 цієї статті, оскільки, навіть, дотримання всіх умов набувальної давності не приводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (ст. ст.118,123 ЗК).\~ Ця норма надає таким особам лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передання земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. Позивач до органу місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки на підставі статті 119 ЗК України не звертався. Таким чином, судом не встановлено порушень прав позивача при прийнятті Городоцькою міською радою оскаржуваного рішення. Відносно вимоги позивача про зобов`язання Городоцької міської ради прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 6821210100:03:005:0161, площею 0,09га в [ADDRESS] з метою подальшої передачі цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] , суд зазначає наступне. За своєю правовою природою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не породжують на цій стадії виникнення у особи, якій надано такий дозвіл, права власності або права користування на таку земельну ділянку, а зазначений дозвіл є лише наслідком дотримання особою порядку звернення за таким дозволом. Пунктами а,б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, розпорядження земельними ділянками комунальної власності територіальної громади м.Городок відноситься до повноважень Городоцької міської ради. Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України"Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Таким чином, рішенням суду не може підмінятися колегіальне рішення повноважного органу. Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжено та діє наразі. Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2145-XI), який набрав чинності 07.04.2022, до Земельного кодексу України були внесені зміни. Так, Законом № 2145-XI розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27 (у редакції станом на дату розгляду відповідачем заяви позивача), згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей зокрема: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Приймаючи цей закон законодавець з метою недопущення зловживань переслідував ціль заборонити прийняття рішення про безоплатну передачу земель та надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі. Суд зазначає, що Закон № 2145-XI встановлює абсолютно визначене імперативне правило, зміст якого полягає у забороні органам місцевого самоврядування під час дії воєнного стану приймати рішення про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність. Така заборона узгоджується із частиною другою статті 64 Конституції України, у якій передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Враховуючи вищенаведені положення норм матеріального права, що регулюють спірні у цій справі земельні відносини (безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі) під час дії воєнного стану та підстави, на які заявник послався, з метою дотримання розумного балансу між інтересами позивача та реальними можливостями відповідача надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою, враховуючи заборону на таку передачу, а також з огляду на те, що органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у період дії воєнного стану відповідач позбавлений можливості діяти всупереч забороні, що встановлена підпунктом 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та вирішувати питання з надання дозволів на розроблення документації із землеустрою. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено належним чином обґрунтування заявлених позовних вимог, та що лише у вказаний в позовних вимогах спосіб можуть бути належним чином захищені його права. Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, всі витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed