Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк ПриватБанк, в якій просить суд визнати нечинними транзакції щодо зняття грошових коштів 09.02.2025 року в розмірі 49919,84 грн з її карткового рахунку відкритому в АТ КБ «Приватбанк» та зобов`язати відповідача скасувати заборгованість та відсотками, які будуть нараховані за належним їй картковим рахунком «Універсальний» № [NUMBER] , яка станом на 04 березня 2025 року становить 49919,84, що утворилась внаслідок несанкціонованих транзакцій від 09.02.2025 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», в якому у неї відкрито картковий рахунок «Універсальний та «Для виплат». Для вказаних карток був зареєстрований номер телефона [NUMBER] . 01 лютого 2025 року о 18.31год. їй зателефонував представник АТ КБ «ПриватБанк» з номеру телефону [NUMBER] і повідомив, що її акаунт заблоковано. Вона невідкладно зателефонувала на гарячу лінію банку і запитала в чому проблема. Представник банку відповів, що в неї все добре, можливо помилилися номером телефону. 02 лютого 2025 року вона знову зателефонувала до АТ КБ «ПриватБанк» і змінила ПІН-код до карток. 09 лютого 2025 року о 18 год. 25 хв. на її телефон надійшов дзвінок з номера 3700 і особа, яка телефонувала, представившись працівником АТ КБ «ПриватБанк» попросила підтвердити операції, але вона відхилила підтвердження натиснувши на телефоні цифру 0. В подальшому, 09 лютого 2025 року невідомі особи вчиняли шахрайські дії по незаконному заволодінню її грошовими коштами з карткового рахунку «Універсаний» на загальну суму 49919,19 грн. 09 лютого 2025 року о 19 год. 22 хв. вона невідкладно зателефонувала на гарячу лінію банку за номером 3700, з метою якнайшвидшого блокування карткових рахунків та відповідним спеціалістом було створено заявки №№ 3303051, 3303052 на повернення безпідставно списаних з карткового рахунку грошових коштів. Як вбачається з відповідей, що надійшли у мобільному додатку «Приват24» - за заявкою №№ 3303051, 3303052 на повернення коштів провести претензійну роботу неможливо, дані за транзакцією суперечать коментарям до поданої заявки. 11 лютого 2025 року вона звернулася до керуючого АТ КБ «ПриватБанк» з заявою, в якій просила відмінити дані зняття та повернути кошти, так як операцій по зняттю та переказу коштів вона не проводила, вони були здійснені без її згоди. За даним фактом нею 14 лютого 2025 року було написано заяву до Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області про вчинення відносно [PERSON] кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №12025170570000097 від 15.02.2025 року з правовою кваліфікацією ч.4 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. 15 лютого 2025 року вона звернулася до відділення банку, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] з заявою, в якій просила терміново розпочати службове розслідування за фактом шахрайських дій, вчинених невстановленими особами (не виключено самих співробітників банку), які безперешкодно заволоділи грошовими коштами 09 лютого 2025 року за її картковим рахунком «Універсальний» № [NUMBER] . Представник відділення банку лише взяла оригінал Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2025 року і повідомила, що їй будуть телефонувати представники Банку для уточнення інформації. [PERSON] вважає, що банк не виконав свій обов`язок щодо збереження грошових коштів на рахунку, чим порушив умови договору та вимоги законодавства України. Враховуючи ту обставину, що відповідач відмовився в добровільному порядку повернути належні їй грошові кошти, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» 03.04.2025року у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, у судове засідання 14.04.2025року представник знову не з`явився, подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника [PERSON] у відпустці з 14.04.2025 по 18.04.2025року, у подальшому 29.04.2025року о 12.55хв. представником знову було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із вимушеною затримкою в іншому судовому засіданні. Разом з тим, суд вважає, що таке клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим, та розцінюється судом як спосіб затягування розгляду справи, оскільки заявляючи клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача була попереджена про ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, на час слухання справи на сайті vkz.court.gov.ua на відеоконференцію не вийшла, водночас за кілька хвилин до засідання через систему «Електронний суд» подала клопотання, що свідчить про те, що доступ в мережі Інтернет у неї був. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Одними із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, а також неприпустимість зловживання процесуальним правом. Натомість, представник відповідача у судові засідання не з`являється, відзиву на позов не подано, двічі заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому цілком очевидно, що у АТ КБ «ПриватБанк» наявний штат юристів, а не лише один представник Озірська-Шанли В.С., з огляду на наведене судом постановлено здійснювати розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі документів, що наявні у матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено угоду SAMDN5000061050769 від 06.04.2012 року. 21.10.2022року [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та отримала платіжну картку «Універсальна» № [NUMBER] , по якій було надано кредитний ліміт для отримання за необхідності кредиту, та платіжну карту «Для виплат» № [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номер телефону за платіжними картками на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій. 09 лютого 2025 року о 18 год. 25 хв. на її телефон надійшов дзвінок з номера 3700 і особа, яка телефонувала, представившись працівником АТ КБ «ПриватБанк» попросила підтвердити операції, однак позивач відхилила підтвердження натиснувши на клавіатурі телефону цифру 0. 09.02.2025 року з 18 год 54 хв. невідомі особи незаконно заволоділи грошовими коштами позивача з карткового рахунку «Універсаний» платіжної картки за номером [NUMBER] у банкоматі АВNК, [NUMBER] , Аve. Аkаdеmіkа Hlushka в сумі 30000 грн. та 1199,84 грн. сума комісії; о 18.56 з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1000 грн.; о 18.57 з карткового рахунку «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] у банкоматі АВNК, Оdessa, Аve. Аkаdеmіkа Hlushka невідомими особами було знято 18000 грн. + 720,00 грн. сума комісії; о 18.57 з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1800 грн.; о 18.57 з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1300 грн.; о 18.58 з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок платіжної картки за номером [NUMBER] «Універсальний» невідомими особами було перераховано 1600 грн.; о 18.58 з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1900 грн., що підтверджується випискою по картці № [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDN5000061050769 від 06.04.2012 року за період 09.02.2025року. Загальна сума викрадених грошових коштів з карткового рахунку «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] складає - 49919,19 гривень. Грошові кошти в розмірі - 7600 гривень невідомими особами було перераховано з карткового рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на картковий рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] і залишилися на картковому залишку платіжної картки за номером [NUMBER] . 09 лютого 2025 року о 19 год. 22 хв. Позивач невідкладно зателефонувала на гарячу лінію банку за номером 3700, з метою якнайшвидшого блокування карткових рахунків та відповідним спеціалістом було створено заявки №3303051, 3303052 на повернення безпідставно списаних з карткового рахунку позивача грошових коштів. Як вбачається з відповідей, що надійшли у мобільному додатку «Приват24» - за заявкою №№3303051, 3303052 на повернення коштів провести претензійну роботу неможливо, дані за транзакцією суперечать коментарям до поданої заявки. Позивачка [PERSON] про вчинення незаконних транзакцій 09 лютого 2024 року повідомила відповідача 11.02.2024 року у письмовій формі шляхом направлення листа. З відповіді відповідача, яка надійшла у мобільному додатку «Приват24» за зверненням № 15930387 вбачається, банк не має можливості повернути грошові кошти. У випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, позивачу було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. За даним фактом позивачем 14 лютого 2025 року було написано заяву до Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області про вчинення відносно [PERSON] кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №12025170570000097 від 15.02.2025 року з правовою кваліфікацією ч.4 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 1 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно із ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу; Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі - банки) електронних платіжних засобів і визначає порядок здійснення операцій з їх використанням були встановлені Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 5 листопада 2014 року, вимоги якого поширювалися на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб`єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та користувачів електронних платіжних засобів (далі - користувач) (п. 1 та п. 2 розділу І цього Положення). Відповідно до пунктів сьомого-дев`ятого розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» вказаного Положення, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18) , від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19 (провадження № 61-1035св21) та від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23). Судом встановлено та не спростовується сторонами, що 09.02.2025 року відбулося списання грошей з рахунку «Універсаний» платіжної картки за номером [NUMBER] у банкоматі АВNК, Оdessa, Аve. Аkаdеmіkа Hlushka в сумі 30000 грн. та 1199,84 грн. сума комісії; о 18.56 з рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1000 грн.; о 18.57 з рахунку «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] у банкоматі АВNК, Оdessa, Аve. Аkаdеmіkа Hlushka невідомими особами було знято 18000 грн. + 720,00 грн. сума комісії; о 18.57 з рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1800 грн.; о 18.57 з рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1300 грн.; о 18.58 з рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на рахунок платіжної картки за номером № [NUMBER] «Універсальний» невідомими особами було перераховано 1600 грн.; о 18.58 з рахунку «Для виплат» платіжної картки за номером [NUMBER] на рахунок «Універсальний» платіжної картки за номером [NUMBER] невідомими особами було перераховано 1900 грн., що підтверджується випискою по картці, усього витрат на загальну суму 49919,84 грн., кредитний ліміт 50000грн. Позивач, звертаючись до суду з позовом, стверджує, що зазначену операцію ініційовано не нею, причому вона заперечує розголошення інформації, яка б сприяла незаконному зняттю коштів та наголошує, що зняття коштів відбулося 09.02.2025 року з банкомата, який знаходиться в м. Одеса, а позивач в цей час перебувала вдома за адресою [ADDRESS] . Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] було здійснено ряд операцій на загальну суму 49919,84 грн. Проте, АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що [PERSON] , як користувач платіжної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей за платіжною карткою, її особового рахунку, акаунту чи додатку Приват24, незаконному використанню номеру платіжної карти, CVV коду та терміну дії та іншу інформацію, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам Цивільно-процесуального кодексу України, які викладені вище. З огляду на викладене та, беручи до уваги обставини того, що грошові кошти були перераховані з рахунків позивача за ініціативою не встановлених осіб, а відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин перерахування грошових коштів з карткового рахунка позивачки [PERSON] , суд погоджується з обґрунтованістю заявлених вимог про порушення банком прав позивача та приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд вважає за необхідне стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved