Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Представник позивача\~в червні\~2024\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг в сумі 21\~084,00 грн та судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилається на те, 30.08.2021 року [PERSON] поновлено на навчання у ХДАЕУ у число здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня другого року заочної форми навчання освітньо-професійної програми «Менеджмент» за кошти фізичних та юридичних осіб з 01.10.2021 року. Відповідач зобов`язався вносити плату за навчання щосеместрово. Наказом ХДАЕУ від 11.03.2022 року в університеті запроваджено режим дистанційного навчання з 14.03.2023 року. Проте, оплата за навчання замовником не здійснювалась, у результаті чого утворився борг в сумі 21\~084,00 грн. Таким чином, оскільки жодних дій щодо погашення заборгованості відповідачем не вчинено, позивач звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними в справі доказами. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим суду місцем проживання відповідача та шляхом опублікування оголошення на офіційний веб-сайт Судової влади України. За таких\~обставин суд\~вважає,\~що перешкод\~для здійснення\~розгляду справи\~у судовому\~засіданні за\~відсутності учасників\~справи та\~ухвалення судового\~рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення\~ст.130 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи,\~що сторони\~не прибули\~в судове\~засідання,\~а перешкод\~для розгляду\~справи судом\~не встановлено,\~то суд\~здійснює судовий\~розгляд у\~судовому засіданні\~без фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу,\~відповідно до\~вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов наступного висновку. Згідно із частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя\~статті 13 ЦПК України). Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи,\~що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Із змісту позовних вимог убачається, що позов Університету стосується відшкодування завданої відповідачем майнової шкоди у виді вартості навчання за рахунок державного бюджету. Судом встановлено, що наказом від 30 серпня 2021 року № 259-ст [PERSON] поновлено на навчання у ХДАЕУ у число здобувачів вищої освіти першого (бакалаврського) рівня другого року заочної форми навчання освітньо-професійної програми «Менеджмент» за спеціальності 073 Менеджмент економічного факультету за кошти фізичних та юридичних осіб з «01» жовтня 2021 року. Відповідно до договору № 14555 від 30.09.2021 року про надання освітньої послуги, Херсонський державний аграрно-економічний університет бере на себе зобов?язання за рахунок коштів відповідача (Замовника) [PERSON] здійснити його навчання в університеті до досягнення ступеня вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 073 Менеджмент, що передбачено договором. Відповідно до п.14 договору, відповідач зобов?язаний вносити оплату за навчання щосеместрово. Наказом ХДАЕУ від 11.03.2022 №24/ОД «Про організацію освітнього процесу в умовах воєнного стану» в університеті запроваджено режим дистанційного навчання з 14 березня 2023 року. Статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» однією із підстав припинення відрахування студента визначено його власне бажання. Проте за період навчання відповідач не звертався до ХДАЕУ з відповідними заявами. Окрім того, відповідно до п. 24 ч. 1 Договору про надання освітньої послуги, його дія припиняється за угодою сторін. Проте відповідних заяв від замовника (відповідача) до ХДАЕУ також не надходило. ХДАЕУ прийнято наказ від 15.03.2022 №51а/ст, яким надано можливість здобувачам відтерміновувати оплату за надання освітніх послуг, які навчаються за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Наказом від 25.04.2024 року № 55/ст [PERSON] , здобувача вищої освіти першого (бакалаврського) рівня четвертого року четвертої групи заочної форми навчання освітньо-професійної програми «Менеджмент» зі спеціальності 073 Менеджмент економічного факультету, якого було зараховано до університету за кошти фізичних та юридичних осіб, з Херсонського державного аграрно-економічного університету, як такого, що не виконав індивідуальний навчальний план з 25 квітня 2024 року. З метою досудового врегулювання спору, університетом до відповідача направлено лист-претензію № 185 та 568 про добровільне погашення заборгованості, проте листи повернулись за закінченням терміну зберігання. Жодних дій щодо погашення заборгованості станом на сьогоднішній день ним не вчинено, інших відомостей суду відповідачем не подано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Статтею 627 ЦК України установлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не було належним чином виконано свого обов?язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за договором. Згідно з п.11 ч. 3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого начального закладу. Згідно ст.ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості у загальному розмірі 21\~084,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Херсонського державного аграрно-економічного університету судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved