Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог, позивач в позові вказувала, що 04 жовтня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . 24 квітня 2018 року між сторонами шлюб був розірваний на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа № 404/1537/18). Вказувала, що з моменту розлучення і по цей день відповідач бачив сина лише у грудні 2018 року. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав і не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. Тобто, не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження або навіть привітання в телефонному режимі. Під час повномасштабного вторгнення не цікавився місцезнаходженням та безпекою дитини, його умовами чи потребами по теперішній час. Позивач вказувала, що син фактично визнає своїм батьком чоловіка з яким вона проживає у громадянському шлюбі з 2019 року по теперішній час, який виховує його, надає приклад та розвиває дитину фізично, культурно та іншими духовними цінностями, забезпечує фінансово усі життєві потреби та побажання сина, дитина не висловлює бажання спілкуватися та бачити свого рідного батька. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалю судді від 26 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 травня 2024 року витребувано з Органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, відносно сина. До суду 09 липня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. Вказано, що доводи зазначені у позовній заяві є безпідставними, надуманими та не відповідають дійсності. Відповідач бажає брати участь у житті сина, спілкуватись з ним, він постійно цікавиться його життям, в тому числі у спільних друзів чи родичів, оскільки [PERSON] категорично не бажає спілкуватися з ним та постійно вигадує причини, з яких він не може поспілкуватись з сином, чим чинить перешкоди для участі батька в житті дитини. Окрім сплати аліментів, відповідачем переводилися кошти на карту позивача на потреби сина, також купувалися подарунки на дні народження, у 2023 році був подарований електросамокат. Зазначав, що позивач налаштовує сина проти нього та нав`язує йому виховання свого співмешканця, ставить у приклад для дитини поведінку стороннього чоловіка, який не може зрозуміти потреби та відчуття сина так, як це розуміє рідний батько. Відповідає має позитивні характеристики, не перебуває на обліку в психіатричному чи наркологічному диспансері та не має інших шкідливих чи небезпечних для дитини протипоказань. До кримінальної відповідальності не притягався. 22 липня 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що надані до позову докази підтверджують неналежне ставлення батька до сина. Стосовно електросамоката, який був подарований у 2023 році, це був подарунок бабусі (матері відповідача) на день народження [PERSON] . Кошти перераховані на її рахунки також були переведені у якості подарунка на день народження сина у квітні 2023 року та одноразово, також бабусею. Вказані у відзиві доводи вважає надуманими та безпідставними. Відповідач з лютого 2022 року знаходиться за кордоном разом із своєю дружиною та дітьми, чим вводить суд в оману стосовно намірів щодо сина, можливості фізично спілкуватись та піклуватись про сина та перешкоджання нею виконанню його батьківських обов`язків. Ухвалою судді від 13 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, із підстав викладених у позові. Представник відповідача, адвокат Березовська І.А. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд установив наступне. Судом установлено, що [PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2018 року (справа № 404/1537/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю, позивачем по справі. За судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 квітня 2018 року (справа № 404/8127/17) і відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 19 грудня 2017 року до [INFO] . Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02 лютого 2024 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 6359,48 грн. Постановою від 10 жовтня 2018 року державний виконавець встановив тимчасове обмеження [PERSON] у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постановою від 10 жовтня 2018 року державний виконавець встановив тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. За постановою від 10 жовтня 2018 року державний виконавець встановив тимчасове обмеження [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. За постановою від 10 жовтня 2018 року державний виконавець встановив тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Відповідно до довідки Санаторного дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 65 «Лукомор`я», батько дитини [PERSON] , контакту із дошкільним закладом не підтримує, із вихователями не спілкується. До закладу дитину приводить і забирає мати. Із довідок КЗ «Гімназія «Інтелект» Кропивницької міської ради, який відвідує [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батько не спілкується з учителями, контакту зі школою не підтримує, участі у шкільному житті дитини не приймає. Жодного разу не був на батьківських зборах. Згідно висновку від 22 жовтня 2024 року, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, комісія з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до роз`яснень викладених в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позивач як на підставу позбавлення батьківських прав батька, вказувала, що він не спілкується із дитиною, не цікавиться його життям та не сплачує аліменти належним чином та у строк, проте всупереч приписів ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляючись від виховання сина. Відповідач заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, вказуючи на те, що він бажає приймати участь у вихованні дитини, із позивачем склалися конфліктні відносини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України). Судом не встановлено, що відповідач є особою, яка свідомо злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини. Обставини ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, тощо. Також, не надано жодного доказу щодо обставин, які негативно характеризують відповідача, зокрема, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, перебування на обліку у зв`язку із вживанням алкогольних або наркотичних засобів, ведення аморального способу життя та інше. Наявність заборгованості по аліментам не може бути самостійною підставою для позбавлення батьківських прав. Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази, суд не вважає достатніми та переконливими для застосування до відповідача такої крайньої міри впливу, як позбавлення батьківських прав. З наявних матеріалів справи неможливо встановити, у чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав передбачених 164 СК України для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed