Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

представник позивача Краснокутська Ю.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 75\~417 гривень, яка складається з: заборгованості за спожиту у період з 01.11.2021 до 31.09.2024 електричну енергію в сумі 75\~396,88 гривень; 3 відсотків річних від суми заборгованості в сумі 4,09 гривні за період з 21.12.2021 до 23.02.2022, суму інфляційних витрат в сумі 16,03 гривень за період з 01.01.2022 до 23.02.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. Відповідачкою спожито електричної енергії за період з листопада 2021 року по вересень 2024 рік, загальний обсяг якої складає 30033 кВт*год, період споживання за особистим рахунком споживача № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . У відповідачки виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2021 по 31.09.2024 на суму 75\~396,88 гривень. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідачки вимоги з додатками щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка залишена відповідачкою без уваги, сума до теперішнього часу не сплачена. Відповідачка здійснювала фактичне споживання електричної енергії за період з 01.11.2021 по 31.09.2024, яка постачалася позивачем. Відповідачці було нараховано 3% річних від суми заборгованості в сумі 4,09 гривні за період з 21.12.2021 до 23.02.2022 та суму інфляційних витрат в сумі 16,03 гривень за період з 01.01.2022 до 23.02.2022. З урахуванням пункту 8 Положення НКЕРКП від 14.03.2018 № 321 між сторонами відбулося укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з січня 2019 року шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ». Представник відповідачки адвокат Семенюк В.С. подав відзив, в якому зазначив, що відповідачка вважає позов позивача необґрунтованим у частині покладення відповідальності за заборгованість з оплати електроенергії виключно на неї, оскільки фактичним споживачем послуги був орендар [PERSON] . У пункті 5 Договору найму (оренди) житлового будинку від 06.08.2019, укладений між відповідачкою та [PERSON] вказано про зобов`язання наймача самостійно сплачувати усі платежі за спожиті послуги. Наймач своєчасно виконував обов`язки та сплачував платежі за спожиті послуги до листопада 2021 року, після чого з невідомих причин перестав здійснювати зобов`язання. З початком бойових дій відповідачка була вимушена змінити місце проживання та не приділяла багато уваги спірній ситуації. [PERSON] неодноразово як особисто так і за телефоном та письмово звертався до [PERSON] з вимогою про погашення його заборгованості за спожиті комунальні послуги та отримував відмову. Після того, як позивачем направлена відповідачці вимога та за судовим наказом у справі № 335/5355/24 приватним виконавцем заблоковано банківські картки, представник направив [PERSON] претензію про негайне погашення заборгованості, на яку наймав відповів відмовою. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.03.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 24.03.2025 о 20.30 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку їх місцем проживання. Рекомендований лист отриманий представником відповідачки 27.03.2025. Таким чином відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідачка та її представник є належним чином повідомленою про розгляд справи. Ухвалою про відмову у задоволенні клопотання від 16.04.2025 у клопотанні представника відповідачки Семенюка В.С. про залучення до участі у справі співвідповідача відмовлено. Ухвалою про витребування доказів від витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності [PERSON] на нерухоме майно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з відповіддю № 1299487 від 17.04.2025, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачка [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до детального стану розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , за період з 01.11.2021 по 31.09.2024 спожито електричної енергії в розмірі 30033 кВт/г на суму 75\~396,88 гривень. Споживання відповідачкою електричної енергії також підтверджується листом ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» від 05.12.2024 № 055-55.45/1383 «Щодо підтвердження спожитих обсягів електричної енергії» та додатку № 1. Вирішуючи питання про наявність між сторонами договірних відносин, суд виходить з такого. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії до 11.06.2018 також регулювалися Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі - ПКЕЕН). Згідно з пунктом 1 ПКЕЕН ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до пункту 7 ПКЕЕН для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладання договору пре користування електричною енергією. Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. З 19.04.2018 набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ). Згідно з пунктом 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Відповідно до пункту 2.1.2 ПРРЕЕ не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем. В силу пункту 2.1.3 ПРРЕЕ ініціатором укладання договору споживача про падання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Згідно з пунктом 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634. 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно до пункту 2.1.6 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтвердження споживання електричної енергії. Після набрання чинності ПРРЕЕ відповідачка повідомлення про незгоду приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії до ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» не надсилала, використовувала електричну енергію, здійснювала її оплату, що підтверджує факт приєднання споживача до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» і є у загальному доступі. Таким чином, відповідачка була споживачем послуг, що надавались ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено у статті 526 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII) споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Частиною четвертою статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Свої зобов`язання з постачання електричної енергії позивач виконав належним чином, що не спростовано відповідачкою, яка, у свою чергу, порушила свої зобов`язання та не вносила оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим за період з 01.11.2021 до 31.09.2024 має заборгованість в сумі 75\~396,88 гривень. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком суми 3% річних за договором № 55167637 за період 21.12.2021 до 23.02.2022 3 % річних від суми заборгованості складає 4,09 гривні. Відповідно до розрахунку суми штрафних нарахувань за договором № 55167637 за період 01.01.2022 до 23.02.2022 сума інфляційних витрат складає 16,03 гривень. Відповідачці надіслана вимога про сплату боргу за електроенергію за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 в сумі 80\~300,08 гривень. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 75\~417 гривень, яка складається з: заборгованості за спожиту у період з 01.11.2021 до 31.09.2024 електричну енергію в сумі 75\~396,88 гривень; 3 відсотків річних від суми заборгованості в сумі 4,09 гривні за період з 21.12.2021 до 23.02.2022, суму інфляційних витрат в сумі 16,03 гривень за період з 01.01.2022 до 23.02.2022. Суд не бере до уваги аргументи представника відповідачки адвоката Семенюка В.С. з приводу того, що відповідно до договору найму (оренди) житлового будинку від 06.08.2021 зобов`язання по сплаті спожитих послуг покладається на наймача [PERSON] , оскільки відповідно до статей 319, 322 ЦПК України саме власник несе відповідальність по утриманню свого майна. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3\~028 гривень.

Outcome: approved