Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 11 грудня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 16 травня 1986 року у Відділі запису актів громадського стану м. Красноармійська Донецької області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які зараз є повнолітніми. Позивачка зазначає, що з відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки у 1996 році відповідач покинув сім`ю і не повернувся. Основна причина є подружня зрада зі сторони відповідача. Майже 28 років вони не проживають разом, сім`я давно не існує. Вона проживає з іншим чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. За відомостями відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання ГУ\~ДМС України\~у Львівській\~області від\~7\~січня 2025\~року відомо, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , не значиться (а.с. 25). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 26). Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Рябенко В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. (а.с. 31-32). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом надіслання судової повістки за адресою їх останього відомого місця проживання. Поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернуто до суду, як і раніше скеровані повістки із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 30,35); на сайті суду розміщено оголошення про виклик особи місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 40). За таких обставин, відповідно до вимог п. 3) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. За зазначених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка відповідача [PERSON] не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2025 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 травня 1986 року у Відділі запису актів громадського стану м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 212, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 16 травня 1986 року, серії [NUMBER] . Як зазначено у позові, від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Проте, сторони прийшли до висновку, що спільне проживання як подружжя є неможливим. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно, згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні, на примирення не згідний. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати. Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачем при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved