Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] , 25.09.2024 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 24.04.1993 Кліцьківською сільською радою народних депутатів Городоцького району Львівської області, актовий запис № 05, у шлюбі неповнолітніх дітей не мають, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та конфлікти, як наслідок стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконана, що втратила до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 28.10.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, а ухвалою суду від 25.11.2024 сторонам надано строк для примирення три місяці (а.с. 22). Позивачка [PERSON] у заяві 28.04.2025 вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені\~у\~позові,\~окрім\~цього зазначила,\~що\~строк наданий судом для примирення до позитивних результатів не призвів, що з відповідачем проживають в будинку, належному її батьку, однак з літа 2024 року сімейні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, наполягала на розірванні шлюбу. Просила позов задовольнити, судове засідання проводити за її відсутності (а.с. 37). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 28.04.2025 позивачка (а.с. 30, 31а, 35-36). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду\~України\~«Про\~практику застосування\~судами\~законодавств\~при розгляді\~справ\~про\~право на\~шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя»\~№\~11\~від\~21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із змісту заяви від 25.09.2024, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 24.04.1993 шлюб у Кліцьківській сільській раді народних депутатів Городоцького району Львівської області, актовий запис № 05, у шлюбі неповнолітніх дітей не мають, сторони з літа 2024 року стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, причиною розпаду сім`ї є різні погляди на шлюб та сім`ю. Строк наданий судом для примирення до позитивного результату не призвів. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка у заяві від 28.04.2025 наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заперечень щодо заявлених позивачкою вимог, не подав. З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд дійшов висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. З огляду на вимоги ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved