Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , в якому просила збільшити розмір аліментів,\~ які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду. Також, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в справі №357/665/20 від 28.02.2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини, з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини, з усіх видів заробітку [PERSON] , щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року та до досягнення дитиною трьох років. З моменту виповнення малолітній дочці [PERSON] трьох років [INFO] відповідач припинив сплату коштів на особисте утримання позивача на підставі даного рішення суду. В той же час, відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.» Отже, розмір аліментів на утримання [PERSON] має бути збільшений з 1/6 частини, з усіх видів заробітку до 1/4% частини, з усіх видів заробітку [PERSON] .\~ Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 14 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухваленняя заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2020 року у справі №357/665/20 стягнуто [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] \~ аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини, з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.\~ Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] \~ кошти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини, з усіх видів заробітку [PERSON] , щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року та до досягнення дитиною трьох років. На виконання вказаного рішення 07.08.2020 р. було видано виконавчі листи. Малолітній [PERSON] виповнилося три роки та з 20.10.2021 р. [PERSON] припинив сплачувати на користь [PERSON] кошти на її особисте утримання. Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України. Відповідно вимог ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на визначену можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, згідно ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). У відповідності до вимог ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України. Таким чином, системний аналіз норм ст. 181- 184 СК України, з врахуванням роз`яснень, наведених в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому. Крім цього, суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року внесено ряд змін до СК України, зокрема надано право позивачу у справах про стягнення аліментів самостійно обирати спосіб їх стягнення у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі, а також змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений попереднім рішенням суду, за окремим позовом, незалежного від наявності у платника аліментів офіційного працевлаштування та отримання регулярного чи мінливого заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відомості про те, що батько дитини [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, є непрацездатним, має скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні особи, в матеріалах справи відсутні. Відповідач не подав письмових доказів неможливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивачки з позовом до суду у цій справі. З огляду на ці обставини в їх сукупності, а також беручи до уваги матеріальне становище дитини, об`єктивного зростання витрат на доньку в силу її вікових потреб, зростання цін на речі її першочергових потреб (продукти харчування, одяг тощо), суд приходить висновку про необхідність задоволення позову та збільшення розміру аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки\~ [PERSON] , [INFO] , які слід визначити у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За роз`ясненням, викладеного Пленумом Верховного Суду України у п.23 постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за № 5 від 15 травня 2006 року вбачається, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання малолітньої доньки, який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з відповідача, починаючи з дня набранням даним судовим рішенням законної сили. В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved