Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначивши, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 336. Сімейне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почуття любові. Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна та визначення місця проживання дітей, на даний час, відсутній. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинені в грудні 2023, спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач та її представник до судового засіданні не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до судового засідання\~не з`явився,\~ надав заяву на адресу суду, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 336. Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2019 та серії [NUMBER] від 01.03.2016. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивачка, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими; сторони не підтримують шлюбні стосунки, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. За загальним правилом при розірванні шлюбу за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що після припинення сімейних стосунків діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю і на момент розгляду справи спір між батьками щодо місця проживання дітей відсутній, а тому, окремому вирішенню з залученням до участі у справі органу опіки і піклування це питання не підлягає. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, що становить 484,48 грн.

Outcome: approved