Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

24 лютого 2025 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка [PERSON] є матір`ю відповідачки [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 02.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. 14.11.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/9756/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалось, між подружжям часто виникали сварки, вони не знаходили спільної мови. У 2016 році [PERSON] пішов із родини. Після того, як [PERSON] пішов із родини, останній відвідував інколи сина та іноді надавав гроші на його утримання. У зв`язку із сімейним станом та важким матеріальним становищем, [PERSON] та [PERSON] відмовились від свого спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2016 року [PERSON] також самоусунулась від виховання сина [PERSON] , перестала виконувати свої батьківські обов`язки, не брала участі у його вихованні, почала вести аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, будь-які отримані нею кошти одразу йшли на розваги. Позивач, фактично, займалася вихованням та утриманням свого онука - [PERSON] , майже від його народження. Батьки не приділяли та не приділяють батьківської уваги своїй дитині та зовсім не цікавляться його зростанням, не піклуються ні про фізичний ні про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною; не виявляють інтерес до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. У 2016 році, позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьків - [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Згодом, позивач вирішила надати шанс батькам та відповідну позовну заяву було залишено без розгляду. Проведені профілактичні заходи, після яких [PERSON] на деякий час змінила своє ставлення до виховання дитини та почала приділяти належну увагу своєму синові. Проте, через деякий час [PERSON] знову повернулась до того способу життя, який вела попередньо. [PERSON] не проявляла жодної турботи до своєї дитини, пропадала з дому на декілька днів без попередження, продовжувала зловживати спиртними напоями. Займатися вихованням малолітнього [PERSON] продовжувала позивачка [PERSON] . У 2017 році [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, за невиконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - [PERSON] . Працівниками СЮП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в черговий раз були знову ж таки проведені профілактичні бесіди, але це не давало жодного позитивного результату. В подальшому, [INFO] та [INFO] [PERSON] народила ще 2-х дітей від [PERSON] та [PERSON] . 23.02.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/414/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За весь цей період [PERSON] намагалась влаштовувати своє особисте життя. [PERSON] проходила замісну лікувальну терапію від алкогольної залежності, спеціалістами проводились профілактичні бесіди, рекомендації звернутися до кваліфікованого психолога. У 2018 році [PERSON] проходила курс лікування за методом заслуженого лікаря [PERSON] . Проте, дія таких заходів була тимчасовою та недовготривалою. 11.06.2023 року відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження № 12023082050001194 за ч. 4 ст. 185 КК України. Ленінським районним судом м. Запоріжжя 19.12.2023 року у справі № 334/8554/23, за результатами розгляду кримінального провадження № 12023082050001194 від 11.06.2023 року, [PERSON] , визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Запобіжний захід [PERSON] не обиралось та стягнуто з [PERSON] на користь потерпілого в рахунок відшкодування майнової шкоди - 101720,00 гривень. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2024 року у справі № 334/11253/23 за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказаним рішенням відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, а також стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у т.ч. [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року. Позивач звернулась до Служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради про тимчасове влаштування малолітнього онука [PERSON] , [INFO] до своєї родини. 11.07.2024 Служба (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради повідомила, що «Відповідно до наказу служби (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради прийнято рішення про тимчасове влаштування малолітнього - [PERSON] , [INFO] в Вашу родину». Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 11.07.2024 № 2976 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] » наказано: «Тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , дитину, залишену без батьківського піклування, в родину баби [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] ». 13.08.2024 виконавчий комітет Запорізької міської ради виніс Рішення №560/12, яким малолітньому [PERSON] , [INFO] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 16.09.2024 на підставі Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району за вих. від 835р, над малолітнім - [PERSON] , [INFO] встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що [PERSON] майже все своє життя, від народження проживає разом зі мною та знаходяться лише на моєму утриманні, а відповідач - [PERSON] , в добровільному порядку участі у вихованні свого сина не приймала, не надавала жодної матеріальної допомоги на його утримання. Крім того, відсутнє постійне піклування про дитину з боку матері. Мати не забезпечує свого малолітнього сина всіма необхідними умовами для життя, здоров`я та розвитку. [PERSON] жодним чином не цікавиться життям свого малолітнього сина, заінтересованості у його вихованні, зростанні, навчанні не приймає, святкові заходи за участю сина жодного разу не відвідувала, хоча завжди вчасно була про них повідомлена. Не підтримує емоційний контакт з дитиною. Відповідач не приймає участі у забезпеченні елементарних потреб дітей (належна їх безпека - діти повинні бути упевнені, що про них дбає та захищає їх не лише бабуся, а й мати; безумовна потреба у любові - діти повинні відчувати не лише любов бабусі, а й материнську любов та піклування). Крім того, не проявляє свого власного бажання та заінтересованості у спільних зустрічах зі своїм сином, не виявляє ініціативи у допомозі у забезпеченні сина їжею та одягом. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 26.02.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 07.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] просила розглянути справу за наявними матеріалами справи, без її участі, позов задовольнити, про що подала заяву. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву не подала. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, надала висновок про позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2024 року у цивільній справі №334/11253/23 за позовом органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, який діє в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [PERSON] , про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, про стягнення аліментів, позбавлення батька батьківських прав, позов задоволено. Відібрано малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2023 року. Рішення набрало законної сили 25.05.2024 року. Наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №2976 від 11.07.2024 тимчасово влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] , як дитину залишену без батьківськог8о піклування, в родину баби [PERSON] , [INFO] . Рішенням Запорізької міської ради №560/12 від 13.08.2024 року малолітній дитині [PERSON] , [INFO] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №835р від 16.09.2024 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради закріпити за дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , право користування житлом за адресою: [ADDRESS] , де дитина має реєстрацію місця проживання, не проводити будь-яких дій без дозволу органу опіки та піклування. Зобов`язано [PERSON] щороку з моменту призначення її опікуном надавати до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради висновок про свій стан здоров`я. 15.01.2025 Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі №334/298/25 за заявою [PERSON] винесений судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не приділяє уваги своїй дитині [PERSON] , та зовсім не цікавиться його зростанням, не піклуються ні про фізичний ні про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Таким чином, з часу відібрання дитини відповідачка не змінила свого відношення до малолітнього сина [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9», в якій вказано, що незважаючи нате, що декларацію укладено з лікарем-педіатром мамою, на прийоми до лікаря-педіатра дільничого для проведення щеплень, здачі лабораторних аналізів та проведення диспансеризації з дитиною звертається бабуся [PERSON] Однією з найважливіших потреб дитини є участь батьків у її становленні до дорослого життя, які турбуються про її розвиток, про її виховання, проявляють інтерес до її здоров`я, та найважливіше дитина повинна відчувати любов як матері так і батька. Крім того, вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя №334/8554/23 від 19.12.2023 року [PERSON] , [INFO] визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.. 75 КК України [PERSON] звільнена від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України. В рахунок відшкодування майнової шкоди стягнуто з [PERSON] 101720,00 гривень. Вирок суду набрав законної сили 19.01.2024 року. На теперішній час в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням [PERSON] та направлення її в місця позбавлення волі. Малолітня дитина [PERSON] постійно проживає зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям свого сина, не спілкується з ним, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Таке відношення негативно позначається на самоствердженні дитини як молодої особистості, та спричиняє йому душевні переживання. Відповідач не цікавиться навчальними досягненнями дитини, не бере участі у шкільному житті, культурно-масових заходах та батьківських зборах. Позивачка забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, умови нормального росту та розвитку. Між бабусею і олнуком, склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дитини, також здійснює позивачка. Відповідачка не була позбавлена інформації стосовно міста перебування позивача та її дитини. З боку позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю та прийманні участі матері в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Відповідач самоусунулася від виконання обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері, принижує гідність дитини, а наявність у неї юридичних прав може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору людини. Питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району. Відповідно до висновків від 27.03.2025 №17.01/01-27/249 районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, вважав за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції). У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивача та дітей, та з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 cт. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти.. Згідно ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - «ч. 4: При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування; ч.5 : Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суду надано достатньо доказів, з яких вбачається, що мати не цікавиться життям дитини, не бере участі в її вихованні та не виконує батьківських обов`язків, а відтак позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав є підтвердженими та обґрунтованими.

Outcome: approved