Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 06 травня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №336936-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 06 травня 2023 року направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти договір №336936-КС-004 про надання кредиту, яку [PERSON] прийняла у той же день на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7039 на номер телефону [NUMBER] , який позичальником було вказано у своїй анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до п. 1 договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у сумі 10000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15288411% за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 10000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідачка на виконання умов договору здійснила лише часткову оплату на суму 10801,64 гривню, чим порушила зобов`язання, встановлені договором. Станом на 16 серпня 2024 року заборгованість відповідачки перед позивачем за договором №336936-КС-004 про надання кредиту становить 27644,55 гривень, з яких: 9382,99 гривні - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 18261,56 гривня - сума прострочених платежів по процентах. Зважаючи на зазначене, просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 27644,55 гривні заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 серпня 2024 року цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Маневицького районного суду Волинської області. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 09 жовтня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали. У судове засідання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свого представника не направили, проте подали суду заяву, у якій просять проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримують із зазначених у заяві підстав, просять позов задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом подати відзив не скористалася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 29 квітня 2025 року постановлено розгляд справи проводити у відсутності відповідача [PERSON] та ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Відповідно до ст. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, що 06 травня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №336936-КС-004 на загальну суму 10000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Позивачем 06 травня 2023 року було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір №336936-КС-004 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який позичальником було вказано у своїй анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 06 травня 2023 року між позивачем - ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №336936-КС-004, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй грошові кошти на суму 10000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідачка на виконання умов договору здійснила лише часткову оплату на суму 10801,64 гривню, чим порушила зобов`язання, встановлені договором (а.с. 19-33). Із матеріалів справи, зокрема довідки про стан заборгованості встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 17 серпня 2024 року становить 27644,55 гривень, з яких: 9382,99 гривні - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 18261,56 гривня - сума прострочених платежів по процентах (а.с. 12-16). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки в порушення статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного Договору відповідачка погашення заборгованості за кредитним договором здійснила не в повному обсязі, суд приходить висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» підлягає стягненню 2422, 40 гривні судового збору.

Outcome: approved