Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що «12.11.2021 АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір №1/4229341. Відповідно до умов укладеного кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в сумі 50000 грн, строком з 12.11.2021 до 11.11.2027 (включно). Позичальник сплачує (повертає) кредит банку щомісяця, в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. За користування кредитом позичальник сплачує: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), а щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,85% від суми кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику на споживчі потреби та видаються шляхом зарахування на відповідний поточний рахунок позичальника. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з договором, визначені в правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 50000 грн. Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту, оплати нарахованих процентів та комісії лише частково. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме: 11.11.2027. Однак позичальник належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості. 21.06.2024 на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом. У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаної вимоги про усунення порушень протягом 30-ти календарних днів, позивач 08.08.2024 направив на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості. Проте, ані протягом 31 дня з дня направлення вказаної вимоги, ані станом на день подання позову, відповідачем на рахунок позивача не було сплачено суму заборгованості за кредитним договором. У зв?язку із цим станом на день подання позовної заяви у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 51700,86 грн, з яких: 24917,92 грн строкова заборгованість за тілом кредиту, 6969,66 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 145,54 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 3992,74 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1425,00 грн заборгованість за комісією, 14250,00 грн заборгованість за простроченою комісією. Вказана сума заборгованості за кредитним договором розрахована банком станом на 23.01.2024 і в подальшому позивачем не змінювалась. 18.01.2024 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «COНATI» був укладений договір про відступлення права вимоги №1-2024, за яким первісний кредитор АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Починаючи з 24.01.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» набуло права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] 22.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений Договір про відступлення права вимоги №2-2024, за яким кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та сплачує кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Починаючи з 07.03.2024, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] . Всі нарахування за кредитним договором, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на день, що передує дню відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ». ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Тому просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість у загальному розмірі 51700,86 грн та судові витрати». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 18.03.2025 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 16.04.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» попередньо подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечують з приводу ухвалення заочного рішення. У частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання.Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За згодою сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 16.04.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що 12.11.2021 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4229341, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 50000,00 грн строком на 72 місяці з 12.11.2021 до 11.11.2027; позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту; кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] ; позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду: щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно, в розмірі 2,85% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору; протягом строку дії договору розмір процентів та комісії залишається незмінним, крім випадків внесення змін до договору за згодою сторін в порядку, визначеному п. 5.8 договору; всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з договором, визначені в правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку; правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням договору, що підтверджується копією договору (а.с. 52). На підтвердження умов договору щодо порядку сплати [PERSON] платежів для погашення заборгованості за договором №1/4229341 від 12.11.2021 до позову долучено копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 53). Згідно з копією заяви на видачу готівки №39955917-1 від 12.11.2021, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» перерахувало на користь [PERSON] кошти в сумі 50000,00 грн (а.с. 46). На підтвердження факту користування [PERSON] кредитними коштами, а також факту порушення умов кредитного договору №1/4229341 від 12.11.2021 до позову долучено копії виписок з рахунку [PERSON] (26, 40-41, 43, 55, 57). Відповідно до копії розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на 23.01.2024 за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, заборгованість [PERSON] складає 51700,86 грн, з яких: 24917,92 грн строкова заборгованість за тілом кредиту, 6969,66 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 145,54 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 3992,74 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1425,00 грн заборгованість за комісією, 14250,00 грн заборгованість за простроченою комісією (а.с. 31). 18.01.2024 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1-2024, за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 22-23). Згідно з копією реєстру прав вимог №1 від 23.01.2024 (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги №1-2024 від 18 січня 2024 року), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021 складає 51700,86 грн (а.с. 49-51). 22.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №2-2024, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та сплачує кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 18-19). Відповідно до копії реєстру прав вимог №1 від 04.03.2024 (додаток №1 до договору про відступлення права вимоги №2-2024 від 22 лютого 2024 року), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021 складає 51700,86 грн (а.с. 33-34). 20.06.2024 ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» направило на адресу [PERSON] письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, у якому повідомлено про наявність заборгованості та попереджено про наслідки несплати заборгованості за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, що підтверджується копією такого повідомлення (а.с. 36). 07.08.2024 ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» направило на адресу [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021 у розмірі 51700,86 грн (а.с. 28). У листі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №07.02-08/259 від 18.03.2025 зазначено, що згідно з даними, які містяться в реєстрі Лука-Мелешківської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с. 75). Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У частині першій статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз указаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 (справа № 906/1174/18) зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 (справа № 910/12525/20) зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 18.01.2024 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1-2024. А 22.02.2024 було укладено договір відступлення права вимоги №2-2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ». Таким чином, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У статті\~80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до копії розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] станом на 23.01.2024 за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021 складає 51700,86 грн, з яких: 24917,92 грн строкова заборгованість за тілом кредиту, 6969,66 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 145,54 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 3992,74 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1425,00 грн заборгованість за комісією, 14250,00 грн заборгованість за простроченою комісією. Установлено, що всі нарахування за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» станом на день, що передує дню відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ»; ТОВ «САНФОРД КАПТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Отже, станом на момент звернення до суду з даним позовом заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021 складає 51700,86 грн, з яких: 24917,92 грн строкова заборгованість за тілом кредиту, 6969,66 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 145,54 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 3992,74 грн заборгованість за простроченими відсотками, 1425,00 грн заборгованість за комісією, 14250,00 грн заборгованість за простроченою комісією. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 справа (№ 496/3134/19) зазначено, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Отже, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором №1/4229341 від 12.11.2021, укладеним між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ\~БАНК» та\~ [PERSON] ,\~долучений до\~позовної заяви,\~є належним\~та допустимим\~доказом,\~який підтверджує\~надання коштів\~клієнту,\~отримання і\~використання таких\~коштів клієнтом,\~нарахування відсотків\~та комісії,\~враховуючи,\~що фактично\~отримані та\~використані відповідачем\~кошти у\~повному обсязі\~у добровільному\~порядку ні АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ні його правонаступникам: Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» (кредитор) та Товариству з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, доказів на спростування встановлених судом обставин не надала. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 59 Конституції України закріплено право кожної людини на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 (справа № 379/1418/18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом установлено, що 01.04.2024 між Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір про надання правничої допомоги №1/04, в якому зазначено, що сума гонорару за надання послуг (виконання дій та заходів, визначених в п. 1.2 цього договору) по стягненню заборгованості з боржників визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в додатку №2 до цього договору, та зазначається об`єднанням в акті приймання-передачі наданих послуг. Згідно з копією акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №1 від 05.02.2025, вартість послуг становить 7200,00 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» указано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на умови договору про надання правничої допомоги, виконані адвокатом роботи та надані послуги, суд вважає, що заявлений розмір витрат сторони позивача є співмірним зі складністю справи та виконаній адвокатом роботі, документально підтвердженим, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, понесені останнім на правничу допомогу, в сумі 7200,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved