Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до суду\~з позовною\~заявою,\~якою просить\~змінити спосіб\~стягнення аліментів,\~що стягуються\~на підставі\~рішенням Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~07.02.2022\~року з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 2600,00 грн. на 6000,00 грн. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що Рішенням\~ Суворовського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~07.02.2022\~ (справа\~№ 523/19070/21)\~з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . [PERSON] є дитиною інвалідом з зору, який для лікування потребує постійної зміни окулярів. Крім того, зі спливом часу змінились обставини, а саме потреби дитини, крім того збільшились ціни на продукти харчування, одяг, медицину та інші побутові послуги та товари. Витрати на дитину зросли в декілька разів. Визначений судом у 2022 році розмір аліментів у розмірі 2600,00 грн., не відповідає потребам дитини для життя та лікування. Відповідач є особою працездатного віку, є фізично здоровим чоловіком, який може виконувати обов`язок по утриманні своєї дитини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] \~ в\~судове засідання\~не з`явився,\~подав до\~суду заяву\~в якій\~просив розглянути\~справу у\~його відсутність,\~а також\~надав відзив\~на позовну\~заяву.\~У поданому\~відзиві відповідач\~зазначив про\~те,\~що він\~не визнає\~позовні вимоги,\~оскільки позивачем\~не надано\~жодних належних,\~допустимих та\~достовірних доказів\~на обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог.\~Також не\~надано доказів\~погіршення або\~поліпшення матеріального\~стану будь\~кого з\~них.\~Зазначив,\~що він\~перебуває на\~військовій службі\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~але не\~ухиляється від\~свого обов`язку\~з утримання\~неповнолітнього сина\~та регулярно\~сплачує аліменти\~на його\~утримання навіть\~у більшому\~розмірі ніж\~це було\~визначено рішення\~суду,\~а саме\~по 5000,00\~грн.\~на місяць. Тому, вважає заявлений позивачем розмір аліментів 6000,00 гривень необґрунтованим та завищеним. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.02.2022 року (справа № 523/19070/21) з [PERSON] , було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до посвідчення Серії [NUMBER] виданого ДП та СП ОМР УСЗЦ в Суворовському районі від 24.04.2018 року, дитина [PERSON] , [INFO] є дитиною інвалідом із зору. Відповідно рецептурним даним від 08.06.2024 року та товарних чеків ТОВ « Інтеріко» від 02.06.2024 року на суму 4923,40 грн, Магазину «Люксоптика» від 07.06.2024 року на суму 12666,60 грн. та від 02.06.2024р. на суму 3000,00 грн, позивачем було придбано окуляри для лікування зору дитини. Крім того, підставою звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів є те, що позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини, які викликані підвищенням цін на продукти харчування, одяг та інші побутові потреби дитини. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Згідно з ч.1ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку, та у зв`язку із постійними потребами придбання та зміни окулярів для лікування зору дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову частково. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У даному\~випадку,\~суд при\~розгляді вимог\~позивача про\~зміну розміру\~аліментів враховує\~те,\~що вік\~дитини з\~часу ухвалення\~рішення збільшився,\~а тому\~збільшилися і\~соціальні потреби\~дитини,\~також приймає\~до уваги\~надання відповідачем\~самостійно допомоги\~позивачу в\~розмірі 5\~000\~грн.,\~що свідчить\~про спроможність\~відповідача сплачувати\~аліменти у\~такому розмірі,\~а тому\~з вказаних\~підстав розмір\~та спосіб\~присуджених аліментів\~підлягає зміні. Суд вважає що стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина по 5000,00 гривень, щомісяця, буде відповідати як інтересам дитини, так і передбаченому законом мінімальному розміру аліментів на одну дитину та гармонійному розвитку дитини, одночасно не порушить прав відповідача. При цьому, не погоджуючись із заявленим позивачем розміром аліментів у розмірі 6000 грн., суд враховує, що позивач не надала суду жодних доказів доходів відповідача, його можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, не скористалася правом на заявлення клопотання про витребування розміру доходів відповідача, у судовому порядку. При цьому, надаючи правову оцінку доводам позивача щодо понесення нею витрат на лікування зору дитини з інвалідністю, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 185\~Сімейного\~кодексу\~України регламентована участь батьків у додаткових витратах на дитину, відповідно до якої,\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на\~дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, позивач не позбавлена можливості на стягнення додаткових витрат на дитину, у разі наявності та підтвердження підстав, передбачених ст. 185 Сімейного кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів з 2600,00 грн. на 5000,00 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно положень ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial