Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

27.01.2025 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого дії адвокат Маринюк С.О. до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що він перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Мають трьох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають із ним та перебувають на його утриманні. З 09.12.2022 року він проживає із дітьми зі своєю матір`ю [PERSON] , займається вихованням дітей, а мати допомагає йому їх доглядати. Позивач самостійно забезпечує дітей матеріально, відповідачка ніякої участі ні у вихованні, ні у забезпеченні не бере, інтересу до дітей немає, не телефонує, не відвідує навчальні заклади, де навчаються діти, він не створює перешкод відповідачці у вихованні дітей, наразі місце проживання матері дітей йому невідоме. Він звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради для надання висновку щодо доцільності позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і йому надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно їх спільних неповнолітніх дітей. Вважає, що відповідачка ухиляється від виховання дітей, така поведінка відповідачки, яка з дітьми не проживає, не цікавиться їх життям та навчанням, не утримує їх матеріально свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками та правами. Відповідачка веде аморальний спосіб життя та неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та дрібне хуліганство. Просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 27 січня 2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2025 року. 27.02.2025 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 24.03.2025. В судовому засіданні позивач, представник позивача - адвокат Маринюк С.О. підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, у зв`язку із чим ухвалою суду було постановлено проводити заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Славутської міської ради Шаргородська Н.І. підтримала висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що батько дитини звернувся до органу опіки і піклування стосовно неналежного виконання матір`ю дітей [PERSON] батьківських обов`язків. Було встановлено, що мати дітей не проживає з ними, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться їх життям, не піклується про них, не займається їх вихованням, діти проживають із батьком і бабусею, яка допомагає здійснювати догляд за дітьми, коли батько працює. Відповідачка взагалі відсутня в житті дітей, навіть коли подружжя проживало разом, мати часто кидала маленьку дитину на старшого сина і вночі була відсутня вдома, не займалася вихованням дітей. Тому [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей. Неповнолітній [PERSON] та малолітній [PERSON] висловили свою думку щодо позбавлення батьківських прав своєї матері [PERSON] , зазначивши, що їх мати не цікавиться їх життям, не проживає з ними, постійно зловживає спиртними напоями, не працює, не утримує їх матеріально. Вони неодноразово просили її змінити спосіб життя і повернутися в сім`ю, але вона постійно виправдовувалася, але нічого не змінювала. Коли вони проживали разом з мамою, вона не займалася їх вихованням, не піклувалася про них, лишала маленьку [PERSON] вдома саму, на декілька днів зникала в невідомому напрямку. Наразі батько та бабуся займаються їх вихованням, батько утримує їх та дбає про їх добробут. Вони давали шанс своїй матері, але вона не виправляється, а тому вони не заперечують проти позбавлення її батьківських прав. Вважають можливо в такий спосіб мати зможе повернутися в родину та буде піклуватися про них та їх малолітню сестру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала суду, що її син та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, між ними були непорозуміння, проте син багато чого не розповідав. Але в кінці 2022 року життя стало нестерпним, [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, влаштовувала сварки, не ночувала вдома, заподіювала сину тілесні ушкодження, син разом з дітьми переїхали проживати до неї в квартиру. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дітей, не утримує їх, тобто взагалі не виконує батьківських обов`язків відносно дітей, [PERSON] виконує обов`язки і за батька і за матір. Старший їх син [PERSON] , коли навчався в ПТУ, проживав у м. Нетішин, у бабусі - матері [PERSON] , тому іноді бачив матір, проте вона не проявляла до нього материнської турботи, перебувала під дією алкогольних чи інших речовин. Вона також допомагає дбати про дітей. Іноді [PERSON] приходила до дітей, але не займалася їх вихованням, влаштовувала сварку, вони були змушені викликати поліцію. Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, думку дітей, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про інтерес батьків до дитини (постанова Верховного суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України», від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). У п.п. 47-49 рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З вказаного рішення суду видно, що рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 19.01.2023 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] із батьком [PERSON] , враховуючи інтереси дітей. В акті виконавчого комітету Славутської міської ради № 121 від 11.09.2024 року зазначено, що [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою : [ADDRESS] , а [PERSON] зареєстрована також за вказаною адресою, проте впродовж двох років не проживає за вказаною адресою. В довідках про доходи від 16.09.2024 року, 31.01.2025 року зазначено, що [PERSON] працює в АТ «Хмельницькобленерго» та отримує постійний заробіток. Актом обстеження житлово-побутових умов від 11.04.2025 року підтверджується факт проживання [PERSON] разом із неповнолітніми дітьми у квартир і матері - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . У квартирі створені належні умови для проживання та розвитку дітей, мати дітей участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, розвитком, проблемами. У довідках Славутської гімназії № 6 та закладу дошкільної освіти №1 «Пізнайко» Славутської міської ради вказано, що [PERSON] навчається у Славутській гімназії № 6 з 01.09.2018 року, за період навчання у 5-6 класі його матір жодного разу до школи не з`являлася, навчанням сина не цікавилася, з класним керівником зв`язку не підтримувала. [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти №1 «Пізнайко» Славутської міської ради з вересня 2023 року і по теперішній час. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. Постановами Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2023 року, 08.11.2022 року, 21.04.2023 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за скоєння дрібного хуліганства за ст.173 КУпАП та ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей : [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2020 року народження за ст.184 ч.1 КУпАП. У своєму висновку, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області 29.08.2024 року зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Отже, долучені стороною позивача до позову докази підтверджують факт умисного, систематичного невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2020 року народження та її свідому відмову від участі в житті дитини. Під час розгляду справи в суді знайшов підтвердження факт, що [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, що призвело до того, що діти бажають позбавити свою матір батьківських обов`язків, бо не вірять в те, що їх мати зможе змінитися і буде піклуватися про них та займатися їх вихованням, а не вести аморальний спосіб життя, на даний час дітей виховує батько та бабуся - матір батька. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] не підтримує сімейних зв`язків із своїми неповнолітніми дітьми, не спілкується з ними, не займається їх вихованням та утриманням, проживає окремо від дітей, веде аморальний спосіб життя, порушує громадський порядок та притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, на шлях виправлення не стає, не зважаючи на прохання дітей повернутися до нормального життя в родині з дітьми, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав сприятиме найвищим інтересам дитини та забезпечить її нормальний моральний, психологічний розвиток та стабільне та спокійне життя. З цих підстав, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] підлягають до задоволення. Позивач не наполягає на стягненні з відповідачки судового збору, а тому суд на підставі ст. 141 ЦПК України не вирішує питання стягнення судових витрат.

Outcome: approved