Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованості за договором позики у розмірі 30960 гривень станом на 15 січня 2025 року, яка складається з 6000 гривень заборгованості за тілом кредиту, 21960 гривень заборгованості за процентами, 3000 гривень неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, а також сплаченого судового збору у розмірі 2422,4 гривень. Позов мотивує тим, що 5 травня 2024 року між сторонами було укладено договір про надання грошових коштів у позику №3900830524, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000 гривень, строком на 360 днів, зі сплатою 1,5% в день. Позивач свої зобов`язання відповідно умов договору позики належним чином виконав, а відповідач взятих на себе зобов`язань не виконує, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила у встановлені строки. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 січня 2025 року матеріали справи передано за підсудністю на розгляд Личаківського районного суду м. Львова. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 17 лютого 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду відповідно для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Чмир М.П., який діяв на підставі довіреності від 2 січня 2025 року, в судове засідання не з`явився, в позові просив розгляд справи здійснювати у відсутності сторони позивача та у випадку неявки відповідача відносно ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 10 березня 2025 року та 25 квітня 2025 року не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 5 травня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс`та Слідзьоною В.І. укладено договір про надання грошових коштів у позику №3900830524, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000 гривень, строком на 360 днів, зі сплатою 1,5%, періодичність зі сплати процентів кожні 10 днів. Виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №1848-1354-105896893 від 5 травня 2024 року та відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Зазначені реквізити банківської карти вказані у зазначеній вище квитанції співпадають з банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у договорі №3900830524 від 5 травня 2024 року. Відповідно до ст.ст.\~526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк проценти, порушила вимоги\~ст. 530 ЦК України\~відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованості не погашені. Зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу отримання кредиту по вищеописаному договору не надходило, доказів виконання взятих на себе зобов`язань по зазначеному договору суду не надано. Відповідач допустила порушення строків повернення кредитних коштів, зокрема сплати процентів, у зв`язку з чим з останньої, враховуючи предмет спору, слід стягнути в користь позивача\~заборгованості за кредитним договором №3900830524 від 5 травня 2024 року, станом на день звернення з позовом 15 січня 2025 року, в розмірі 27960 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000 гривень; заборгованість за процентами 21960 гривень. Щодо заявленої вимоги про стягнення неустойки у розмірі 3000 гривень, слід зазначити наступне. Зі змісту п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року\~№2102-IX, введено на території України воєнний стан, який неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №4024-IX від 29 жовтня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб і такий продовжує діяти на даний час. Отже, враховуючи викладене, відповідач звільнена від обов`язку сплати неустойки у період з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість за тілом кредиту та процентами, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково та відмовити у стягненні неустойки у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2187,67 гривень, що становить 90,31% від суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial