Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 лютого 2021 року відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг ознайомився з умовами кредитування і підписав Паспорт кредиту. Також відповідач власноручно підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг і погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 75000,00 грн.; тип кредитної картки Картка «Універсальна» GOLD; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 40,8 %; кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00 %. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії до 08/24, тип Універсальна GOLDщо підтверджується випискою по рахунку. Згодом відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана кредитна картка №4149629350874764, строк дії 05/25, тип Картка «Універсальна» GOLD. В подальшому відповідач користувався вказаною карткою, отримував кредитні кошти, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 13 жовтня 2024 року мається заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53253,90 грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 11845,60 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином викликалася в судове засідання, що підтверджується довідками про даставку електронних листів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне або скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, аналіз постанови від 14.07.2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) свідчить, що Верховний Суд погодився з тим, що датою постанови апеляційного суду є дата складання повного її тексту, оскільки справа була розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку застосовуються положення другого речення частини 5 ст. 268 ЦПК України. Тому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 року у справі № 496/1332/18 (провадження № 61-559св21). За таких обставин, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на 03 квітня 2025 року та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, а також враховуючи надмірне навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей (з грудня 2024 року працюють 7 суддів, враховуючи перебування суддів на лікарняних, у відпустках, відрядженнях і т.п., зміна територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану чотирьох районних судів Луганської області, розгляд судом справ Синельниківської виправної колонії № 94, розгляд суддею Прижигалінською Т.В. як слідчим суддею клопотань в рамках кримінальних проваджень, а також направлення на розгляд судових справ з Межівського районного суду Дніпропетровської області, який розташований на території прифронтової громади) суд позбавлений можливості розглянути справу у строки, передбачені національним законодавством. Таким чином, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 21 квітня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 19 лютого 2021 року, які підписані відповідачем, а також Паспорту споживчого кредиту, в якому також мається підпис відповідача. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту відповідач періодично здійснював погашення кредиту, а згідно виписки з особового рахунку відповідач активно користувався кредитними коштами. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 13 жовтня 2024 року мається заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53253,90 грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 11845,60 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 13 жовтня 2024 року мається заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53253,90 грн., заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 11845,60 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved