Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі по тексту - ТОВ "Діджи Фінанс", позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договорам, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 29.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3745699, який є кредитним договором містить усі його істотні умови та був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. На виконання вимог кредитного договору якого ТОВ «МІЛОАН» передало [PERSON] грошові кошти в розмірі 20\~000,00 грн. 11.11.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №12Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №3745699 від 29.04.2021 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та останній набув права вимоги до Відповідача, за яким сума боргу відповідача перед кредитором за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань становить 42338.41 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 15061 грн.; заборгованість за відсотками становить 25277.41 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 2000 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн., які відповідач, а ні первісному кредиторі ТОВ «Мілоан», а ні теперішньому ТОВ «Діджи Фінанс» не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала. Ухвалою суду від 23.01.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, попередньо долучивши документи про наявність на її утриманні чотирьох дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 3 ст.\~211, ст.\~223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 29.04.2021 з наміром отримання коштів у кредит [PERSON] звернулась до ТОВ «Мілоан» із Анкетою заявою на кредит №3745699 (а.с. 10), у якій зазначила свої персональні дані, розмір бажаного кредиту, за наслідками розгляду якої було прийнято рішення по заяві та погоджено умови кредитування. 29.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №3745699, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. У п.1 Договору узгоджено, що Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сторони узгодили суму (загальний розмір) кредиту 20000.00 грн.; строк 15 днів з 29.04.2021 (строк кредитування); Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 14.05.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5750.00 грн. в грошовому виразі та 42,946.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), орієнтовна загальна вартість кредиту складає 25750.00 гривень. Комісія за надання кредиту: 2000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3750.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. У п.2 Договору сторони узгодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах та на умовах визначених Договором. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Узгоджено можливість пролонгації строку кредитування. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору (а.с.15),зазначено розрахунок заборгованості за кредитом, що разом становить 25750,00 грн., з яких 20000,00 грн кредит; 2000,00 грн. комісія; 3750,00 грн. проценти. Відповідачеві було надано інформацію по кредиту шляхом надання паспорту споживчого кредиту, що є Додатком №2 до Договору. Усі підписані позичальником документи містять персональні дані відповідачки, зокрема, паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти. Факт передачі коштів банком відповідачеві підтверджується Платіжним дорученням №44994058 в розмірі 20000,00 грн.(а.с.17). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3745699 від 29.04.2021 складеного ТОВ «Мілоан» (а.с.18, 19) загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком складає в розмірі 42 33841 грн. з яких: 15\~061,00 грн. - заборгованості за основним боргом; 25\~277,41 грн. заборгованість за відсотками; 2\~000,00 грн. заборгованості за комісійними винагородами; 0 грн. заборгованість за пенею. 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимог №12Т (а.с.20-27), у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстру Боржників до Договору факторингу №12Т. На підставі вказаного Договору, відповідно до витягу з додатку до Договору факторингу №12Т від 11.11.2021, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №3745699 від 29.04.2021 укладеного із [PERSON] (а.с.28), розмір заборгованості складає 42 33841 грн. з яких: 15\~061,00 грн. - заборгованості за основним боргом; 25\~277,41 грн. заборгованість за відсотками; 2\~000,00 грн. заборгованості за комісійними винагородами. 27.09.2024 в адресу [PERSON] було направлено ТОВ «Діджи Фінанс» досудова вимога (а.с.30), відповідно до якої розмір заборгованості який підлягав сплаті відповідачем на користь ТОВ «Діджи Фінанс» становить 42338,41 грн. Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору відступлення права вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3745699 від 29.04.2021. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника\~процентів\~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні\~облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК\~України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК\~України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в\~статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України\~слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Суд звертає увагу, що відповідач була обізнана з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про її розгляд, однак жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до неї банку про стягнення кредитної заборгованості за договорами стороною якого вона є, не заперечувала наявної заборгованості, укладення договору, перерахування, отримання кредитних коштів, користування ними, тощо. Суд враховує, що відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відзиву у даній справі в межах визначеного судом строку, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України) надано не було, як і жодних доказів на спростування обставин зазначених у позові. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язання є доведеною зібраними та дослідженими безпосередньо судом належними та допустимими доказами, що додані до матеріалів справи, відтак останній зобов`язаний нести юридичну відповідальність за порушення умов зобов`язань. При вирішенні даного спору суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України). З огляду на встановлені судом обставини та надані докази, суд вважає, що [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, зважаючи на вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України (за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав), беручи до уваги, що відповідач не оспорював укладення кредитного договору з банком, користувався кредитними коштами, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.18, 19), після внесення позичальником коштів на часткове погашення процентів та основного боргу кредитор застосував пролонгацію, яка передбачена пунктом 1.5.2., 1.6. та 2.3.1 Договору про споживчий кредит №3745699, при цьому кінцевий термін кредитування був продовжений до 09.05.2021, в межах строку якого нараховувались проценти за користування кредитом. Що стосується стягнення із відповідача 2 000,00 грн. суми заборгованості за комісією, які просить позивач стягнути, посилаючись на те, що такі умови були узгоджені між сторонами у Договорі, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 констатувала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту,яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10червня 2017року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1,2 ст.11, ч.5 ст.12\~цього\~Закону. Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). В справі що розглядається в пункті 1.5.1 Договору про споживчий кредит №3745699 від 29.04.2021, передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту 2000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту,\~а пунктом\~2.3.1\~передбачено сплату\~комісії за\~пролонгацію кредиту. Разом із цим, як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.18,19), кредитором в день надання кредиту нараховано комісію в розмірі 2000 грн, а у подальшому нараховано комісію за пролонгацію договору в загальній сумі 3 771,00 грн, а саме: 14.05.2021 в розмірі 600,00 грн.; 17.05.2021 582,00 грн; 25.05.2021 1881,00 грн.; 23.06.2021 508,00 грн.; 07.07.2021 100,00 грн.; 06.08.2021 100,00 грн.; Оскільки встановлення такої плати (без конкретизації, які саме послуги кредитор надає за плату) суперечить вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», тому положення Договору 1 про сплату позичальником комісії є нікчемними (див. пункт 31.33 постанови ВП ВС від 13\~липня 2022\~року у справі №\~496/3134/19), а відтак нарахування кредитором комісії в розмірі 2000,00 грн та у подальшому 3771,00 грн. є безпідставним та не можуть враховуватися при визначенні розміру заборгованості, тому зазначену суму, з урахуванням черговості погашення кредитних зобов`язань, слід зарахувати на сплату процентів. Таким чином, суд виснує, що позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження та з відповідача на користь позивача слід стягнути за Договором про споживчий кредит №3745699, станом на 09.05.2021 в розмірі 36 567,41 грн., з яких: 15\~061,00 грн. - заборгованості за основним боргом; 21506,41 грн. заборгованість за відсотками. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. При цьому, доводи відповідача про наявність на її утриманні чотирьох дітей, з яких одна є інвалідом жодним чином не звільняють її від виконання зобов`язання, умови якого нею були погоджені в установленому законом порядку. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує положення Глави 8 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2092, 20 грн., (2\~422,40 х 36567,41 грн.,: 42\~338,41 грн), решту судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: partial