Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У грудні 2024 року Моторно (транспортне)\~страхове бюро\~України звернулося\~до Київського\~районного суду\~міста Одеси\~через підсистему\~ЄСІТС «Електронний\~суд» з\~позовною заявою до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу у розмірі\~20250\~грн.\~76\~коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відшкодував потерпілому завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП, що підтверджується відповідними квитанціями, а тому, у даному разі, враховуючи, що відповідальність винуватця ДТП, яким є відповідач, не була застрахована у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку, позивач, в порядку регресних вимог звертається до суду з відповідним позовом. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.01.2025 року справа 947/40883/24 направлена до Малиновського районного суду міста Одеси за підсудністю. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 28.02.2025 року цивільна справа 947/40883/24 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.03.2025 року у справі №947/40883/24 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, яка судом розглянута та задоволена. Відповідач [PERSON] в судове засіданні повторно не з`явився про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи відповідні докази про надсилання останньому на його адресу реєстрації ухвали суду про відкриття провадження у справі, судових повісток, які повернулися без вручення оскільки адресат (відповідач) відсутній за вказаною адресою. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Будь-яких заяв або клопотань суду не надав. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. У зв`язку із неявкою сторін учасників справи, згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, судом було ухвалено слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши доводам та вимогам позивача відповідну оцінку, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів позову, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи правових норм, які підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу потребують задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 01.09.2023 року о 14 год. 00 хв. в м. Одесі, на вул. Довга, 100 відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «TESLA», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «AUDI Q7», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником вказаного транспортного засобу є [PERSON] . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду міста Одеси від 11.10.2023 року № 947/2995/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з\~полісом №213650974 \~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів, станом на момент ДТП\~01.09.2023 року, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «AUDI Q7», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «УСГ». 04.09.2023 року, [PERSON] своєчасно звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП від 01.09.2023 року. 03.11.2023 року [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, огляд транспортного засобу автомобіля «AUDI\~Q7»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] проведений оцінювачем [PERSON] 14.09.2023 року. Відповідно до звіту № 95741 від 14.09.2023 року (ремонтної калькуляції), складеного СПД [PERSON] в системі AUDATEX, визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «AUDI\~Q7»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 18744 грн. 60 коп. Відповідно до акту № 95741 від 14.09.2023 року та платіжної інструкції №975893 від 22.09.2023 року, МТСБУ за звіт про оцінку автомобіля сплатило кошти у розмірі 1550 грн. У зв`язку\~з настанням\~події,\~передбаченої п.\~41.1\~ст.\~41\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ перерахувало кошти [PERSON] у розмірі 18700 грн. 76 коп. згідно наказу від 20.11.2023 року по справі № 95741 та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується копією платіжної інструкції № 978207 від 22.11.2023 року. Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум нарахованих останнім збитків, завданих внаслідок ДТП. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1- 2 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом у даній справі встановлено, що у зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 18700 грн. 76 коп. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За нормою\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Вказане регламентується змістом статей 559 та 1191\~ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм\~ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто, є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (п. 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 910/2603/17). Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено, що МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу «TESLA», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 01.09.2023 року у м. Одесі вул. Довга, 100, а тому відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] як потерпілої сторони, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача на суму 18700 грн. 76 коп. При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем не відбулося, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 18700 грн. 76 коп., витрат на оплату оцінювача у розмірі 1550 грн. є обґрунтованими та такими, що потребують задоволення. Згідно ст. 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву МТСБУ задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у\~разі\~задоволення позову\~-\~на\~відповідача; 2)\~у\~разі\~відмови в\~позові\~-\~на\~позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що із [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України належить стягнути сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved