Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 24 березня 2025 року з Березівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Романенко Михайла Едуардовича (далі також представник), яка подана 28 грудня 2024 року через систему «Електронний суд», в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, в якій представник посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 34400 гривень та судові витрати в загальному розмірі 8422 гривні 40 копійок (далі також позовна заява). Відповідач не подала до суду відзив проти позову. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 31 березня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. Іванівський районний\~суд Одеської\~області ухвалою від 30 квітня 2025 року постановив розглянути справу заочно. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі 4.1. 13 березня 2021 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі також ТОВ «Мілоан») уклали Договір про споживчий кредит №101274540 на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі також Договір). Сума кредиту складає: 8000 гривень (пункт 1.2 Договору). Кредит надається строком на 30 днів з 13 березня 2021 року (пункт 1.3 Договору). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12 квітня 2021 року (пункт 1.4 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.1 Договору). 4.2. 23 червня 2021 року ТОВ «Мілоан» та позивач уклали договір факторингу №12Т, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі також Договір факторингу). На умовах встановлених цим договором кредитор відступає, новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (пункт 1.1 Договору факторингу). Розрахунок заборгованості за Договором свідчить, що станом на 23 червня 2021 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 34400 гривень, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 8000 гривень; за відсотками 26400 гривень (а.с. 21-22, далі розрахунок). 4.3. 01 серпня 2024 року позивач та адвокат Стародуб Ірина Володимирівна уклали договір про надання правової допомоги № 42649746 (далі також договір, а.с. 40-44). За актом про підтвердження факту надання правничої (правової допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) адвокат Стародуб Ірина Володимирівна надала, а позивач прийняв правничу (правову) допомогу, яка полягала в такому: правовий аналіз обставин правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), тривалість 1,5 години, загальною вартістю 2250 гривень; складання позовної заяви, тривалість 3 години, загальною вартістю 3000 гривень; формування додатків до позовної заяви, тривалість 1 година, загальною вартістю 750 гривень (далі також акт, а.с. 23). 5. Норми права, які застосував суд такі 5.1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі ЦК). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору .\~Істотними умовами\~договору є\~умови про\~предмет договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 1, 2 статті 638 ЦК). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 1048 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). 5.2. У цьому\~Законі терміни\~вживаються в\~такому значенні: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4\~частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). До загальних\~витрат за\~споживчим кредитом\~включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). У договорі\~про споживчий\~кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) (пункт 10\~частини першої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). 5.3. Договір\~про надання\~фінансових послуг\~(крім\~послуг з\~торгівлі валютними\~цінностями та\~послуг з\~переказу коштів,\~якщо відповідні\~правочини повністю\~виконуються сторонами\~у момент\~їх вчинення\~і при\~проведенні відповідних\~операцій у\~суб`єкта первинного\~фінансового моніторингу\~не виникає\~обов`язку здійснення\~ідентифікації та/або\~верифікації клієнта\~згідно із\~законом)\~укладається виключно\~в письмовій\~формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг"; шляхом\~приєднання клієнта\~до договору,\~який може\~бути наданий\~йому для\~ознайомлення у\~вигляді електронного\~документа на\~власному веб-сайті\~особи,\~яка надає\~фінансові послуги,\~та/або\~(у\~разі надання\~фінансової послуги\~за допомогою\~платіжного пристрою)\~на екрані\~платіжного пристрою,\~який використовує\~особа,\~яка надає\~фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). 5.4. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного\~підпису завершується\~створення електронного\~документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 5.5. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами\~України,\~а також\~іншими актами\~законодавства. Пропозиція\~укласти електронний\~договір (оферта)\~або електронний\~договір повинні\~містити інформацію\~щодо можливості\~отримання стороною\~такої пропозиції\~або договору\~у формі,\~що унеможливлює\~зміну змісту. Якщо\~покупець (споживач,\~замовник)\~укладає електронний\~договір шляхом\~розміщення замовлення\~за допомогою\~інформаційно-комунікаційних\~систем,\~продавець (виконавець,\~постачальник)\~зобов`язаний оперативно\~підтвердити отримання\~такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 5.6. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі 6.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК може мати електронну форму, та вважається таким, що укладений в письмовому вигляді Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Під час оформлення замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. 6.2. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті позивача, підписання нею Договору, підтверджує, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання коштів. Отже, підписанням Заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов у встановленій законом формі про всі умови кредитування, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Тож суд констатує, що 13 березня 2021 року ТОВ «Мілоан» та відповідач уклали Договір в електронній формі, його укладення в запропонованій формі відповідало волі відповідача, тому відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі. 6.3. Суд зазначає, що відповідно до Договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за Договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконував, через що станом на 23 червня 2021 року має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 34400 гривень, яка складається із сум наведених у розрахунку. 6.4. Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови кредитного договору розроблені ТОВ «Мілоан»», які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до його відома, включаючи й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та порядку їх нарахування, зважаючи на розміри наведені в розрахунку. Тож, зважаючи на приписи зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених Договором, повернути позивачу кредит та сплатити проценти. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушила права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі. 7. Висновок суду такий З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий 8.1. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю. 8.2. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 8.3. Водночас системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що суд може самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на критерій обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені способом подання, зокрема розрахункових документів тощо. Однак, під час визначення суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тож не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відтак суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved