Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення ним неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , також просить зобов`язати Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , за № 15 від 15.04.2008 року, здійсненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, а саме: змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з " [PERSON] " на " [PERSON] ", змінити по-батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", в графі батько змінити відомості з " [PERSON] " на " [PERSON] , громадянин України", інші відомості залишити без змін. Заява обґрунтована тим, що він та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.12.2017 року, спільних дітей не мають, [PERSON] має сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . У них склалася повноцінна сім`я, у якій стосунки базуються на взаєморозумінні та повазі один до одного. За час проживання однією родиною, він взяв на себе обов`язки по утриманню та вихованню [PERSON] , дуже любить його, вважає його рідним сином, а дитина його вважає батьком. [PERSON] забезпечений всім необхідним для повноцінного розвитку, навчання та становлення як особистості. Про стан здоров`я та потреби дитини він обізнаний, мати дитини та сам [PERSON] не заперечують проти усиновлення, батько [PERSON] надав згоду на усиновлення неповнолітнього сина. За станом здоров`я він не має протипоказань для усиновлення, до кримінальної відповідальності не притягувався, наразі перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , матеріальне становище дозволяє на належному рівні утримувати дитину, умови проживання є задовільними. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву про усиновлення дитини. Представник заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради [PERSON] підтримала заяву про усиновлення, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно положеннями ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 грудня 2017 року (актовий запис № 1662 від 01.12.2017 року свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.12.2017). Мати дитини своєю нотаріальною заявою від 21.12.2024 надала згоду на усиновлення її чоловіком, [PERSON] , її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , своєю нотаріальною заявою від 07.11.2024 надав згоду на усиновлення громадянином України [PERSON] його неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Родина мешкає у приватному будинку, який на праві власності належить [PERSON] , житлово - побутові умови відповідають санітарно - гігієнічним нормам, у будинку є все необхідне для виховання, розвитку, відпочинку та проживання дитини. [PERSON] відповідно до довідки про доходи проходить службу у військовій частині [NUMBER] по теперішній час, має постійний дохід. Згідно з висновком про стан здоров`я, виданим комунальним некомерційним підприємством "Міська поліклініка № 9" Харківської міської ради, заявник не має протипоказань до усиновлення, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Згідно з витягом з інформаційно - аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] на території України станом на 09.01.2025 року до кримінальної відповідальності не притягуватися, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно Висновку виконавчого комітету Харківської міської ради № 08-15/432/2-25 від 12.02.2025 року, усиновлення [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільне та відповідає інтересам дитини . Заявник відповідає вимогам ст. 211 Сімейного кодексу України, що ставляться до осіб які можуть бути усиновлювачами, перешкод для усиновлення, що передбачені ст. 212 цього Кодексу, які могли бути підставою для відмови заявникам у проведенні усиновлення не встановлено. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Судом встановлено, що заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, має стабільний заробіток. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей, незнятої чи непогашеної судимості не має. [PERSON] вірно розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням, із правовими наслідками ознайомлений. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що заява про усиновлення [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам дитини та відповідатиме принципам, закріпленим Декларацією прав дитини, якими, зокрема, визначено: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; при ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник за своїм станом може та бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини, який вже перебуває на його утриманні та вихованні, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності осіб, які бажають усиновити дитину, можуть забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище та по батькові, та записати заявника її батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст.225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення,розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. У порядку ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved