Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", в інтересах якого діє адвокат Тараненко Артем Ігорович, звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через систему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №995437931 від 26.07.2021 у розмірі 73 278,08 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №995437931, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 22 000,00 грн та зобов`язалася його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору факторингу №28/1118-01 неодноразово продовжувався додатковими угодами, востаннє до 31.12.2022, та відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 49 845,72 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії 04.08.2021, який в подальшому неодноразово продовжувався додатковими угодами, востаннє до 30.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 73 278,08 грн. 06.03.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 995437931. Оскільки відповідачка не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка становить 73 278,08 грн та складається з наступного: 19 222,67 грн - заборгованість по кредиту; 54 055,41 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано відповідачкою в електронному кабінеті 14.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку до електронного документу. 29.05.2024 на адресу суду від представника [PERSON] - адвоката Цокало Тетяни Михайлівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування поданого відзиву вказує, що договір кредитної лінії №995437931 не містить будь-якого графіку платежів (розрахунку) відповідно до якого позичальник повинен сплачувати кошти. Інформація та умови кредитної лінії за договором кредитної лінії та паспортом до даного договору відрізняються. А отже, не доведено належними та допустимими доказами своє право вимагати стягнення боргу за кредитним договором. Також, позивач не набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 за договором факторингу №28/1118-01, та за додатковою угодою №27 від 31.12.2021 до цього ж договору, є неправомірним, оскільки укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договору кредитної лінії №995437931 від 26.07.2021, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу, є недійсною. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Крім того, у відзиві міститься вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» понесених відповідачкою судових витрат. Зокрема, зазначає, що 20.05.2024 між [PERSON] , як клієнтом, з однієї сторони та Цокало Т.М., як адвокатом, з іншої сторони, було укладено договір №970 про надання правничої допомоги. Згідно Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №970 про надання правничої допомоги від 20.05.2024, адвокатом, Цокало Т.М. станом на 29.05.2024 виконано ряд послуг за Договором на загальну суму 8 500 грн. Оплата гонорару підтверджується квитанцією № 970 від 20.05.2024. 03 червня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - адвоката Тараненка Артема Ігоровича надійшли додаткові пояснення по справі, у яких зазначає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало документи, що підтверджують перерахування коштів на рахунок [PERSON] . 03 червня 2024 року на адресу суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - Тараненка Артема Ігоровича надійшла відповідь на відзив, в якому він просить відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві та задовольнити позов. В обгрунтування поданої відповіді на відзив представник позивача вказав, що заперечення відповідача проти позову ТОВ «Юніт Капітал» є необгрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, то відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням.Підготовлені розрахунки не суперечать один одному та узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами Реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020. За весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосував жодних штрафних санкцій до боржника. Розрахунки заборгованості, надані попередніми кредиторами й позивачем в сукупності з платіжними дорученнями перахування коштів є беззаперечними доказами факту наявності заборгованості. Щодо переходу права вимоги, то предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020), є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога), а не тільки ті вимоги, які існували на момент укладення договору. Підписанням реєстрів прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі. Відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ "Таліон Плюс" та наступних кредиторів відбулося у відповідності до приписів чинного законодавства. 04 червня 2024 року, на виконання ухвали Корольовського районного суду м. Житомира, АТ «Таскомбанк» надіслав реєстр, що підтверджує переказ коштів на банківську платіжну картку. 26 червня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника [PERSON] - Цокало Тетяни Михайлівни надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Представник відповідача вважає розмір правничої допомоги у сумі 5000,00 грн завищеним та необгрунтованим, звертає увагу суду, що представник позивача не надав детального опису наданих робіт (послуг) та просить зменшити розмір стягнення понесених витрат на правову допомогу з 5000,00 грн до 1500,00 грн. 04 липня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - Тараненка Артема Ігоровича надійшли додаткові пояснення по справі, у яких вказує, що сума правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн пропорційна виконаній роботі. Вважає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи є повністю обґрунтованими. Вказує що відповідні докази долучались ним разом з додатковими поясненнями від 03.06.2024. Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №995437931. Згідно п.1.1 договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - Правила). Пунктом 1.3 договору передбачено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22 000,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 02.08.2021. Згідно пункту 1.7 договору, кредит надається строком на 7 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період). Відповідно до п.4.2 строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.8 та п.1.2.1 договору. У пункті 1.8 сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті необмежена. Згідно п.1.12 сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору). У такому разі, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. З пунктів 1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 договору вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 372,30 грн. процентів річних, що становить 1,02 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, за умовах п.1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 530,11 процентів річних, що становить 1,45 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Згідно паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору № 995437931 від 26.07.2021, кредит виданий на споживчі цілі, тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту становить 100-22000 грн., строк кредиту - 1-30 днів (з можливістю продовження строку). Процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка: 3,65%-620,5%, індивідуальна процентна ставка: 310,25%-620,5%, базова процентна ставка: 620,5%. Загальні витрати за кредитом - 180 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) - 1180 грн, реальна річна процентна ставка, процентів річних 649%. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 839,50% річних. З платіжного доручення від 26.07.2021, вбачається, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" переказало на банківську картку [PERSON] [NUMBER] , грошові кошти в загальній сумі 22 000,00 грн згідно договору №995437931. У довідці щодо дій позичальника також відображено акцепт оферти позичальником, який 26.07.2021 направлений на мобільний телефон позичальника [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за кредитним договором №995437931, [PERSON] 26.07.2021 видано гроші в сумі 22 000,00 грн строком на 7 днів. Оплачено 28.07.2021 - 449,00 грн., 29.07.2021 - 3 000,00 грн, 26.08.2021 - 7 475,00 грн., 19.09.2021 - 1 000,00 грн, 25.09.2021 - 4 500,00 грн, 27.09.2021 - 1 527,00 всього 17 951,00 грн. Заборгованість по тілу кредиту складає 22 000 грн., по процентах - 45 796,72 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У пункті 1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1 Договору). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1 Договору). Згідно пункту 8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно змісту якої сторони продовжили строк договору до 31.12.2021. В цій додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 162 від 30.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 49 845,72 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Згідно п.4.1. договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідності додатку. Відповідно до додаткових угод № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 строк дії договору факторингу продовжено до 30.12.2024 включно. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 73 278,08 грн. 06.03.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 06/03/24, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Відповідно до п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 73 278,08 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 06.03.2024 до договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 73 278,08 грн. З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 995437931 від 26.07.2021 наданої ТОВ "Юніт Капітал", вбачається, що 26.07.2021 [PERSON] надано кредит. Заборгованість станом на 22.03.2024 складає 73 278,08 грн: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 19 222,67 грн, прострочена заборгованість за процентами - 54 055,41 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Отже, матеріалами справи підтверджено факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] кредитного договору №995437931 від 26.07.2021. Разом з тим, в подальшому право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача внаслідок укладення ряду договорів факторингу, та з приводу вказаного суд зазначає наступне. За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц). Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений 26.07.2021, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 (справа № 301/2368/14-и) зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 в справі № 2-879/11 (провадження 61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимога до боржника після здійснення оплати за вказаним договором. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 143/1269/17 (провадження № 61-5383св22), від 06.09.2023 у справі № 466/3066/13-ц (провадження № 61-785св23), від 26.01.2022 у справі № 637/590/16-ц (провадження № 61-15865св21). Крім того, як відзначив у постанові № 916/2286/16 від 17.01.2020 Верховний Суд, відсутність доказів на підтвердження повної оплати за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення заборгованості. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Доказів оплати прав вимоги ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «Юніт капітал» матеріали справи не містять. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт капітал». Наведені висновки узгоджуються із викладеними в постановах Житомирського апеляційного суду в справах №285/4914/24 від 24.02.2025, №293/1078/24 від 11.03.2025. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно [PERSON] як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05.08.2020 компанії ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яка у свою чергу, не передала таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 06.03.2024 ТОВ «Юніт Капітал», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 26.07.2021 відповідачкою та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Враховуючи викладені обставини, відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором №995437931 від 26.07.2021 в розмірі 73 278,08 грн, оскільки на момент відступлення права вимоги шляхом укладення договору факторингу вимога до боржника не була дійсною і не належала первісному кредитору на момент її відступлення. Отже, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в сумі 2 422,40 грн та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача. Щодо понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником відповідачки - адвокатом Цокало Т.М. до суду подано: - ордер серії ВІ №1221045 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] у справі № 296/3058/24, виданий 29.05.2024 адвокатом Цокало Т.М. на підставі договору про надання правничої допомоги №970 від 20.05.2024; - договір про надання правничої допомоги №970 від 20.05.2024, укладений між Єлісєєвою Н.В. (Клієнт) та адвокатом; - акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору № 970 від 20.05.2024, підписаний Єлісєєвою Н.В. та адвокатом; - детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.05.2024; - квитанцію № 970 від 20.05.2024 про сплату Єлісєєвою Н.В. на користь адвоката гонорару в сумі 8 500 грн за договором № 970 про надання правничої допомоги від 20.05.2024. Згідно п.2.1.2, п.2.3.1 договору про надання правничої допомоги №970 від 20.05.2024, адвокат Цокало Тетяна Михайлівна має право та зобов`язана, зокрема: представляти і захищати свободи та інтереси Клієнта у всіх судах; складати та підписувати відзиви на позовні заяви, клопотання, інші правові та процесуальні документи; надавати правову інформацію, консультації, роз`яснення з правових питань, правового супроводу Клієнта. Розділом 3 договору визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги. Пунктом 3.3 визначено порядок обчислення гонорару та встановлено фіксовано оплату за: надання усної консультації в сумі 1 500 грн; підготовку та написання заяв по суті в сумі 6 000 грн; ознайомлення з матеріалами справи в сумі 1 000 грн. Сплата гонорару може здійснюватися в безготівковому порядку або в готівковій формі (п.3.4 договору). Строк дії договору - до 01.01.2027 (п.5.1 договору). У відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору № 970 від 20.05.2024, адвокатом Цокало Т.М. надано [PERSON] наступні послуги: надання усної консультації - 1 500 грн; підготовка та написання відзиву по справі № 296/3058/24 - 6 000 грн; ознайомлення з матеріалами справи № 296/3058/24 - 1 000 грн. Всього 8 500 грн станом на 29.05.2024. У відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України, в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.05.2025 у справі № № 922/449/21 (провадження № 61-14668св24). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18). Наданими представником відповідача документами підтверджується факт надання правничої допомоги адвокатом Цокало Т.М. відповідачці [PERSON] у цивільній справі №296/3058/24. Враховуючи наведені приписи, надані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, беручи до уваги предмет спору та обсяг доказування, відмову у задоволенні позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 8 500,00 грн, що, на думку суду, відповідає критерію розумних витрат у даній справі.

Outcome: approved