Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 23 жовтня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] за змістом якої 06 березня 2023 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу набув право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,8931 га, з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164, що розташована на території Гречинецької сільської ради Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма-Обрій» (далі - ТОВ «Агрофірма-Обрій») є орендарем вказаної земельної ділянки за договором оренди №б/н від 28 липня 2017 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , колишніми власниками земельної ділянки, та «Агрофірма-Обрій». При купівлі земельної ділянки [PERSON] попередніми власниками [PERSON] та [PERSON] йому була надана інформація щодо сплаченої орендної плати по договору оренди земельної ділянки за 2022 рік - у розмірі 21809,67 грн., тобто про фактичну орендну плату, яку сплачує ТОВ «Агрофірма-Обрій» по договору оренди, яка була погоджена між сторонами. [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки вважав, що сторонами договору оренди за взаємною згодою (п. 4.5 договору) внесено зміни до договору оренди в частині збільшення розміру орендної плати. Тобто, при купівлі земельної ділянки [PERSON] розраховував, що він, як майбутній власник земельної ділянки, отримуватиме з неї прибуток у вигляді орендної плати не нижчої, ніж та, що була сплачена попередньому власнику за минулий період - 2022 рік. Повідомлений попередніми власниками розмір орендної плати слугував істотною обставиною, якою керувався позивач при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки. Проте, у 2023 році [PERSON] , як власник земельної ділянки, отримав від ТОВ «Агрофірма-Обрій» орендну плату у розмірі, що є значно нижчою від розміру орендної плати, які сплатив відповідач попереднім власникам за минулий період - за 2022 рік. Зокрема, з 06 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року, тобто за 301 день фактичного володіння земельною ділянкою, [PERSON] отримав від ТОВ «Агрофірма-Обрій» орендну плату в розмірі 3970,73 грн. За минулий період - за 2022 рік ТОВ «Агрофірма-Обрій» за договором оренди сплатило орендну плату за рік у розмірі 21809,67 грн., а орендодавець (попередні власники) прийняли дані кошти, тому сторонами договору оренди розмір орендної плати був змінений шляхом оферти (сплати коштів) та акцепту (прийняття коштів), тобто вчинення фактичних дій, що підтверджують укладення сторонами додаткової угоди про зміну ціни договору оренди. Позивач [PERSON] зазначає, що різниця між орендною платою, яку сплачувало ТОВ «Агрофірма-Обрій» попереднім власникам земельної ділянки по договору оренди за рік та орендною платою, яку ТОВ «Агрофірма-Обрій» йому сплатило, як власнику земельної ділянки, у 2023 році становить 16994,67 грн. (21809,67 - 4815,00), а за 301 день фактичного володіння ним земельною ділянкою - 14014,77 грн. В порушення п. 4.7 договору оренди щодо невнесення орендної плати у визначений договором строк позивач [PERSON] вважає, що ТОВ «Агрофірма-Обрій» має сплатити йому пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, зокрема, за період з 01 січня 2024 року по 19 жовтня 2024 року, в сумі 4090,92 грн. (14,01 грн. * 292 дні). У зв`язку із цим [PERSON] просить суд стягнути з ТОВ «Агрофірма-Обрій» на свою користь 18105,69 грн., з яких: 14014,77 грн. - борг з орендної плати за 2023 рік, 4090,92 грн. - пеня за прострочення орендної плати за 2023 рік, а також сплачений судовий збір 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ (основні) 2. 23 жовтня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 жовтня 2024 року до суду надійшла відповідь з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача. 4. 13 листопада 2024 року до суду надійшли відомості про зарахування судового збору. 5. 14 листопада 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 6. Судові засідання призначалися на: 04 і 18 грудня 2024 року, 10 і 22 січня 2025 року, 03 і 24 лютого 2025 року, 14 і 28 березня 2025 року, 17 квітня 2025 року. 7. 04 грудня 2024 року до суду від представника відповідача ТОВ «Агрофірма-Обрій» - адвоката Варцаби С.А. надійшов відзив на позовну заяву. 8. 05 грудня 2024 року до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Литвин В.В. надійшла відповідь на відзив. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 9. В судових засіданнях представник позивача [PERSON] - адвокат Литвин В.В. позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити в повному обсязі, а доводи і аргументи представника відповідача ТОВ «Агрофірма-Обрій» - адвоката Варцаби С.А. - відхилити. 10. В судових засіданнях представник відповідача ТОВ «Агрофірма-Обрій» - адвокат Варцаба С.А. позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач [PERSON] , посилаючись в позовній заяві на інформацію, яка надана попередніми власниками, про розмір орендної плати в сумі 21809,67 грн. за 2022 рік, не надає доказів цього. Стверджуючи, що між попередніми власниками земельної ділянки і ТОВ «Агрофірма-Обрій» фактично було внесено зміни в договір оренди в частині збільшення розміру орендної плати і виплачено орендну плату у розмірі 21809,67 грн., позивачем доказів цього не надано. 28 липня 2017 року було укладено договір оренди землі між [PERSON] та [PERSON] і ТОВ «Агрофірма-Обрій» й до цього договору не було укладено іншого правочину щодо зміни розміру орендної плати. У п. 4.5 договору оренди землі визначено розмір орендної плати, який за 2023 рік становить 4932,59 грн., а до виплати - 3970,73 грн., адже згідно податкового законодавства до складу розміру орендної плати входить сума податку на доходи фізичних осіб - 887,87 грн., сума військового збору - 73,99 грн. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 11. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів і суд повинен установити чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи та вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 12. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Як зазначено у ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу абз. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено у ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Законодавець у ч. 1 ст. 628 ЦК України визначив, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. 13. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Як зазначено у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1). За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ч. 2). Законодавець у ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначив, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1). Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч. 2). За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. 14. Згідно ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (п. 6.1). Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій (п. 6.2). Як слідує з п.п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків. Із змісту положень п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164 ПК України випливає, що платником такого податку є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, тобто, будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Як передбачено п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. Як зазначено у п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Законодавець у п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України встановив, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Згідно з п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Відповідно до п.п. 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. За змістом п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. 15. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора можуть бути забезпечені неустойкою (пенею), а також можуть бути застосовані наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання. За своєю правовою природою договір оренди землі є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої орендодавець зобов`язується передати орендареві земельну ділянку у строкове володіння та користування, а орендар, у свою чергу, зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для особистої мети та вносити орендодавцеві плату за землю (орендну плату). Предметом виконання орендарем зобов`язання за договором оренди є певна грошова сума чи відповідне натуральне майно, що має бути передане ним орендодавцю в рахунок орендної плати. Домовленості сторін щодо орендної плати, її розміру, індексації, способу розрахунків, строків, порядку її внесення та перегляду, відповідальності за її несплату, віднесені до істотних умов договору оренди землі. Враховуючи презумпцію відплатності договору оренди, орендар зобов`язаний внести орендодавцю орендну плату в установлений договором строк, а у разі порушення (прострочення) виконання зобов`язання сплатити неустойку. Орендна плата є доходом орендодавця. Такий дохід оприбутковується шляхом сплати орендодавцем (фізичною особою) до державного бюджету податку на доходи фізичних осіб за ставкою 18% і військового збору за ставкою 1,5% (ставка податку і військового збору - станом на час виникнення спірних правовідносин). Оприбуткування доходу орендодавця (нарахування, утримання та перерахування до бюджету) здійснюється його податковим агентом орендарем. Отже, орендна плата вноситься орендодавцю (фізичній особі) після утримання з неї податку на доходи фізичних осіб і військового збору. 16. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 17. 28 липня 2017 року між орендодавцями [PERSON] і [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма-Обрій» укладено договір оренди землі (б/н) за змістом якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гречинецької сільської ради Летичівського району (п. 1.1). В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164 розміром 2,8931 га, у тому числі рілля - 2,8931 га (п. 2.2). Договір укладено строком на 10 років. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту реєстрації цього права відповідно до законодавства. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін (п. 3.1). Розмір орендної плати у рік становить 4932,59 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що здійснюється за вибором орендаря безготівковим розрахунком (платежем) на поточний (картковий) рахунок орендодавця або пересилання поштового переказу (поштових переказів) шляхом виплати орендодавцю грошових коштів за поштовим переказом об`єктами поштового зв`язку (операторами поштового зв`язку) (п. 4.1). Орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня кожного року оренди (п. 4.3). Розмір орендної плати, а також порядок її обчислення, може переглядатися тільки за взаємною згодою сторін (п. 4.5). Податок з доходів фізичних осіб утримується орендарем з орендної плати у відповідності з чинним законодавством України у зв`язку з чим орендна плата виплачується орендодавцю за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (п. 4.6). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.7). У разі переходу права власності на земельну ділянку особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря із наданням для фізичних осіб - копії паспорту та ідентифікаційного номера (при наявності), зазначенням місця проживання нового власника, платіжних реквізитів. Виплата орендної плати особі, до якої перейшло право власності на земельну ділянку, здійснюється орендарем після надання орендарю вищенаведеного письмового повідомлення (п. 4.8). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 12.1). Перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення цього договору (п. 12.6). 18. 06 березня 2023 року [PERSON] і [PERSON] (продавці), в інтересах яких діє Деменчук С.О., та [PERSON] (покупець), в інтересах якого діє [PERSON] , уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за змістом якого за цим договором продавці передають у власність, а покупець приймає у власність земельну ділянку з цільовим призначенням (01.01) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,8931 га, з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164, що розташована на території Гречинецької сільської ради Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області і зобов`язуються сплатити за неї обговорену цим договором грошову суму в порядку та в строки, встановлені цим договором (п. 1.1). Земельна ділянка перебуває в оренді у ТОВ «Агрофірма-Обрій» згідно договору оренди землі №б/н від 28 липня 2017 року (п. 2.2). 19. Із Витягу з Державного реєстру речових прав від 06 березня 2023 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 березня 2023 року на праві власності належить земельна ділянка площею 2,8931 га, розташована на території Гречинецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823082000:05:002:0164. 20. 24 березня 2023 року [PERSON] повідомив ТОВ «Агрофірма-Обрій» про зміну власника земельної ділянки з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164, площею 2,8931 га, та про перехід до нього на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду землі», ст. 148-1 ЗК України, як до нового власника земельної ділянки, прав та обов`язків орендодавця за договором оренди землі №б/н від 28 липня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і ТОВ «Агрофірма-Обрій», зазначив реквізити банківського рахунку для перерахунку орендної плати. 21. 18 грудня 2024 року ТОВ «Агрофірма-Обрій» повідомила представника [PERSON] - адвоката Литвин В.В. про те, що у 2023 році орендну плату по договору оренди землі, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164, виплачено в грошовій формі в розмірі 4939,96 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 22. 28 липня 2017 року орендодавці [PERSON] і [PERSON] та орендар ТОВ «Агрофірма-Обрій» у договорі оренди землі визначили, що об`єктом оренди є земельна ділянка з кадастровим номером 6823082000:05:002:0164, площею 2,8931 га, розмір орендної плати у рік становить 4932,59 грн. 23. Позивач [PERSON] , як новий власник вказаної земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу від 06 березня 2023 року, у позовній заяві стверджує, що отримав за період з 06 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року (за 301 день) лише 3970,73 грн. Хоча позивачем [PERSON] помилково не надано до матеріалів справи підтвердження отримання ним орендної плати саме в розмірі 3970,73 грн. (надана ним виписка по картці за період з 01 січня 2023 року по 13 січня 2024 року стосується не означеного договору оренди), однак у відзиві представник відповідача вказав, що саме така сума й підлягає виплаті позивачу за весь 2023 рік згідно умов договору оренди, адже розмір орендної плати згідно договору оренди землі становить 4932,59 грн., але після утримання суми податку на доходи фізичних осіб - 887,87 грн., суми військового збору - 73,99 грн., сума орендної плати до виплати становить 3970,73 грн. 24. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ «Агрофірма-Обрій» виплатило позивачу [PERSON] орендну плату за 2023 рік у визначені договором оренди землі від 28 липня 2017 року розмірі та строк, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заявлених у позові боргу та пені. У зв`язку із цим суд відхиляє твердження позивача [PERSON] про неправильність нарахування та внесення ТОВ «Агрофірма-Обрій» орендної плати. 25. Суд також відхиляє твердження позивача [PERSON] , що сторонами договору оренди землі, а саме орендодавцями [PERSON] і [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма-Обрій», розмір орендної плати був змінений шляхом оферти (сплати коштів) та акцепту (прийняття коштів), тобто вчинення фактичних дій, що підтверджують укладення сторонами додаткової угоди про зміну ціни договору оренди, адже такі аргументи не відповідають фактичним обставинам справи та наведеним положенням законодавства - суду не надано доказів, що між [PERSON] і [PERSON] та ТОВ «Агрофірма-Обрій» дійсно були укладені в письмовій формі інші правочини щодо зміни розміру орендної плати, хоча у п. 12.1 договору прямо визначено, що така зміна здійснюється лише у письмовій формі за взаємною згодою сторін. 26. Суд роз`яснював представнику позивача право заявити клопотання про виклик та допит як свідків [PERSON] і [PERSON] з метою підтвердження або спростування факту укладення ними з ТОВ «Агрофірма-Обрій» в письмовій формі додаткової угоди до договору оренди від 28 липня 2017 року в частині зміни розміру орендної плати, однак таким правом сторона позивача не скористалась. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 27. Враховуючи те, що на підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач не довів належними і допустимими доказами правомірність своїх вимог, водночас відповідач спростовував твердження позивача, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 28. У зв`язку із тим, що у справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог, тому немає підстав для стягнення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору з відповідача.

Outcome: dismissed