Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.10.2024 звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до відповідачів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути: 1) з першого відповідача 11647,53 грн страхового відшкодування шкоди, заподіяної майну, 2233,33 грн страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, 111,67 грн страхового відшкодування моральної шкоди, а всього 13992,53 грн; 2) з другого відповідача 79888,33 грн відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів на його користь 8543,68 грн судових витрат, що складаються з 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 4543,68 грн витрат за проведення експертизи. Ухвалою від 16.10.2024 суддя відкрила провадження в справі та призначила підготовче засідання в рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.01.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 16.04.2025 суд закрив провадження в справі у частині позову до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям цієї відмови судом. Заявлений позов до відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради позивач обґрунтовував тим, що 10.05.2023 о 17:00 год в с. Павлівка Ямницької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області водій [PERSON] , керуючи службовим транспортним засобом, який належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради, марки «Renault Duster» реєстраційний номер [NUMBER] , вчинив наїзд на неповнолітнього велосипедиста [PERSON] . Внаслідок ДТП потерпілий був госпіталізований у КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня» м. Івано-Франківська з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, рвана рана лівого колінного суглоба, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 10.05.2023 до 19.05.2023. Вина [PERSON] , який працював водієм Павлівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради, у вчиненні ДТП підтверджена постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2023, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.07.2023 (справа № 352/1089/23). Позивач є законним представником неповнолітнього [PERSON] , оскільки на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради Донецької області від 21.07.2021 № 316 неповнолітній влаштований на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . Заподіяну внаслідок ДТП неповнолітньому [PERSON] моральну шкоду оцінює у 80000 грн. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з неправомірною поведінкою водія відповідача та в душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна (велосипеда та мобільного телефона). Завдану моральну шкоду в розмірі 79888,33 грн (111,67 грн моральної шкоди відшкодовує страховик) повинен відшкодувати відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки та роботодавець винного водія в порядку ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1172 ЦК України. Позивач та\~його представник\~ адвокат\~Баран В.\~В.\~у судовому\~засіданні позов\~підтримали та\~просили його\~задоволити.\~В останнє\~судове засідання\~представник позивача\~подав до\~суду заяву\~про завершення\~розгляду справи\~без участі\~сторони. Представник відповідача\~ адвокат\~Говзан М.\~М.\~у судовому\~засіданні позов\~визнав частково,\~пояснив,\~що заявлений\~позивачем до\~стягнення з\~відповідача розмір\~відшкодування моральної\~шкоди є\~явно завищеним,\~просив його\~зменшити.\~Щодо часткового\~задоволення позову\~не заперечував.\~У останнє\~судове засідання\~представник відповідача\~подав до\~суду заяву\~про завершення\~розгляду справи\~без участі\~сторони. Третя особа [PERSON] у надісланому до суду поясненні від 29.11.2024 покликався на те, що неповнолітній велосипедист порушив вимоги ПДР України, зокрема, п. 6.1, 6.8, 11.2 ПДР; при цьому він, [PERSON] , погодився із судовими рішеннями, які встановили його вину у вчиненні ДТП. У надісланому до суду клопотанні від 07.04.2025 третя особа повідомила, що на цей час є особою з інвалідністю першої групи, в березні 2024 р. переніс операцію з пересадки серця, його витрати на лікування значно перевищують розмір його пенсії. Просив при вирішенні спору врахувати його критичну ситуацію та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, яка може бути в порядку регресу стягнута з нього. Заслухавши вступне сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що позивач [PERSON] є законним представником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки на підставі рішення Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 24.12.2014 № 228/1 малолітній [PERSON] отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконкому Маріупольської міської ради Донецької області від 21.07.2021 № 316 неповнолітній влаштований на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Позивач та неповнолітній [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами. 10.05.2023 о 17:00 год в с. Павлівка Ямницької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області водій [PERSON] , керуючи службовим транспортним засобом марки «Renault Duster» реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради, вчинив наїзд на неповнолітнього велосипедиста [PERSON] . Внаслідок ДТП потерпілий [PERSON] був госпіталізований у КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», йому встановлено діагноз: струс головного мозку, забійна рана ділянки лівого колінного суглоба. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 10.05.2023 до 19.05.2023. Суд зазначає, що відповідно до п. 2.3.2 а), 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 255/791, отримані потерпілим тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день). Вина третьої особи [PERSON] , який на час ДТП виконував свої службові обов`язки як водій Павлівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради, у вчиненні цієї ДТП підтверджена постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2023, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.07.2023. Указані обставини, які сторона відповідач не оспорювала, підтверджуються належними та допустимими доказами, якими є засвідчені копії: довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с. 7, 9), рішення Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 24.12.2014 № 228/1 (а.с.11), рішення виконкому Маріупольської міської ради Донецької області від 21.07.2021 № 316 (а.с.12-13), виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5760/23 (а.с.18), постанови Тисменицького районного суду від 22.06.2023 (а.с.19), постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 24.07.2023 (а.с.20-22), інформації з Єдиного державного реєстру МВС України (а.с.51), інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради (а.с.52), наказу КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ямницької сільської ради від 01.03.2024 про звільнення [PERSON] з роботи (а.с.53). У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї чи\~близьких родичів;\~3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1167\~ЦК України\~моральна шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній\~особі неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується особою,\~яка її\~завдала,\~за наявності\~її вини,\~крім випадків,\~встановлених частиною\~другою цієї\~статті. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципами розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом («Stankov v. Bulgaria» (Станков проти Болгарії) від 12 липня 2007 р.). У рішенні в справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (пункт 37 рішення, скарга № 42255/04) від 01.07.2010 ЄСПЛ нагадав свою незмінну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс. У рамках розгляду цієї справи суд установив, що неправомірними діями водія відповідача неповнолітньому [PERSON] , законним представником якого є позивач, завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю, якого неповнолітній зазнав у звязку з отриманими легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я, в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою водія відповідача щодо нього, та в душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна (велосипеда та мобільного телефона), що призвело до перебування неповнолітнього в стані морального пригнічення та дискомфорту, порушення звичного способу його життя. Враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості,

Outcome: approved