Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

27 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора Гедзь О.В., звернулося до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики №75686434 в розмірі 15 049 (п`ятнадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 50 копійок, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , уклавши з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 17.07.2021 кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75686434 від 17.07.2021 р. 31.03.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75686434 від 17.07.2021. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 21 березня 2025 року, провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача Гедзь О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві просила про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Крім того, 10.04.2025 представниця позивача Гедзь О.В. подала через ЕКЕС заяву про розгляд цієї справи без її участі, повідомивши, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечують проти винесення судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 17.04.2025 не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно відповіді № 1173968 від 05.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду на 17.04.2025 отримана нею особисто 02.04.2025. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслала відзив на позовну заяву. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов`язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено Договір позики № 75686434 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), згідно умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику позику в сумі 3 150,00 грн. строком на 30 днів до 16 серпня 2021 року, базова процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 0,70% за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день (не застосовується в період карантину); орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%, орієнтовна загальна вартість позики 3 808,19 грн. (пп. 2.1.-2.3. Договору) (а.с.15). Додатком №1 до Договору позики № 75686434 від 17.07.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.15 на звороті). Згідно з п. 4 Договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до пп. 5.2. Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі. Довідкою ро ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено договір №75686434 від 17.07.2021 р., ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: [NUMBER]. Час відправки ідентифікатора позичальнику:17.07.2021 01:48:02. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] (а.с.17). 17.07.2021 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75686434 до Договору позики №75686434, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 1850,00 гривень. Таким чином, загальний розмір Позики становить 5000,00 гривень. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису [NUMBER], що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. (а.с.16). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким/якою укладено додаткову угоду до договору №75686434 від 17.07.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт додаткового договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: [NUMBER]. Час відправки ідентифікатора позичальнику:06.08.2021 19:06:01. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: [INFO] (а.с. 17). Указаний Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису [NUMBER], що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. (п.20 Договору) (а.с.15). Оскільки вказаний договір позики створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, вчинений в електронній формі за допомогою електронного підпису уповноваженого представника позикодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника, особу якого було верифіковано, з огляду на його не оспорювання відповідачкою, письмова форма даного правочину дотримана. При цьому, суд констатує, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, без вчинення послідовності дій щодо акцептування пропозиції укласти електронний договір, подальше укладення між позивачем і відповідачкою електронного договору позики на сайті є неможливим. Тобто, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі позики досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Зазначене відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», не суперечить приписам ст.ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. На виконання п.1 Договору позики №75686434 від 17.07.2021 та Додаткової угоди до Договору позики, позикодавець виконав свої зобов`язання, перерахував відповідачці [PERSON] кошти в розмірі 5000,00 грн., на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , вказаний нею у договорі, за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, що підтверджується копією листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 12.12.2024, копіями довідок ТОВ «ФК Фінекспрес» від 26.12.2024 та копіями платіжної інструкції №7767b0a1-bc5b-4819-8db9-82023adf27a3 від 17.07.2021 року про перерахування коштів в розмірі 3 150,00 на банківський картковий рахунок, що зазначив Відповідач № [NUMBER] та № 5546816 d-dd0c-4cf8-a542-a1fab597814b від 17.07.2021 року про перерахування коштів в розмірі 1 850,00 на банківський картковий рахунок, що зазначив Відповідач № [NUMBER] , що є первинними бухгалтерськими документами, що складені та підписані в електронній формі. Наведене також підтверджується повідомленням АТ "Ощадбанк" від 02.04.2025, з якого вбачається, що по банківському рахунку № [NUMBER] (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , відкритого на ім`я гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до виписки з указаного карткового рахунку відповідачки [PERSON] за період з 17.07.2021 по 20.07.2021 вбачається, що 17.07.2021 на карту № [NUMBER] _було зараховано 3150,00 грн. та 1850,00 грн., якими відповідачка користувалася. Натомість, відповідачка [PERSON] позику та відсотки за її користування у відповідності до умов договору в повному обсязі та своєчасно не повернула. Згідно з наданим позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки [PERSON] за Договором позики №75686434 від 17.07.2021 станом на 24.02.2025 складає 15 049,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 10 049,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.6-8). Як вбачається з даного розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховувалися відповідачці [PERSON] до 26 жовтня 2021 року, тобто протягом 120 днів з дати отримання позики. Отже, в договорі позики, який укладено строком на 30 днів, передбачено умови пролонгації або автопролонгації терміну користування позикою з обмеженням у 90 календарних дні. Тобто загальний строк користування позикою не може перевищувати 120 календарних дні. Відтак, оскільки відповідачка порушила свої зобов`язання й отриману позику своєчасно згідно умов договору не повернула, то нарахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] процентів за користування позикою за 120 днів (як у межах строку дії договору позики з урахуванням автопролонгації) є правомірним, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16. 21.12.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2112, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 75686434 від 17.07.2021 року (а.с.19-23). У відповідності до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги). За змістом п.5.2 Договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підписуються в день укладення цього Договору. За змістом п. 6.2., п. 6.3. Договору, сторони домовилися, що Ціна Продажу за цим Договором становить 10 105 337,52 грн. та сплачується Фактором на користь Клієнта в строк до 20.12.2022 року включно. 21.12.2021 вказану суму було перераховано ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 2112 від 21.12.2021, що підтверджується копією акту звірки від 31.12.2023. У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей від 21.12.2021 року до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло оригінал Реєстру Заборгованостей від 21.12.2021 року, після чого від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшли права вимоги заборгованостей від Боржників і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стало новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог № 4 до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 року складеного сторонами вищевказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» право вимоги за Договором позики № 75686434 від 17.07.2021 року, укладеним з [PERSON] (порядковий номер 7337), заборгованість якої станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 15 049,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом позики; 10 049,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.27-28). В подальшому 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75686434 від 17.07.2021 року. У відповідності до п.1.1 Договору факторингу, за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги). За змістом п.5.2 Договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підписуються в день укладення цього Договору. За змістом п. 6.2., п. 6.3. Договору, сторони домовилися, що Ціна Продажу за цим Договором становить 13 137 615,00 грн. та сплачується Фактором на користь Клієнта в строк до 30.11.2024 року включно. 31.03.2023 вказану суму було перераховано ТОВ «Фінансова компанія управління активами», як плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 310323-ФМ 31.03.2023 року, що підтверджується копією акту звірки від 31.10.2024. У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей від 31.03.2023 року до договору факторингу № 310323-ФМ 31.03.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передало, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло оригінал Реєстру Заборгованостей від 31.03.2023 року, після чого від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшли права вимоги заборгованостей від Боржників і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» стало новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з Реєстру заборгованості до договору факторингу № 310323-ФМ 31.03.2023 року складеного сторонами вищевказаного договору, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за Договором позики № 75686434 від 17.07.2021 року, укладеним з [PERSON] (порядковий номер 7325), заборгованість якої станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 15049,50 грн. При цьому, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» не здійснювали ніяких додаткових нарахувань за вказаним договором позики. Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст.1047 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором позики та договором відступлення права вимоги. Як установлено судом, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором позики, допустивши заборгованість. Остання не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Таким чином, невиконання відповідачкою своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у позику. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд висновує про задоволення позову ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідачкою не виконано зобов`язання за Договором позики № 75686434 від 17.07.2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 15 049,50 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положенням частини 1 статті 133 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України). Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України). Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами, зокрема, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним. Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. суду надано копію договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, копію витягу з акту № 5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.01.2025 року, копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції №579932015.1 від 18.01.2025 року, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Таким чином, у справі що розглядається, позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги. Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Заразом, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved