Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав позивач [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшли: земельна ділянка площею 0,9958 га, кадастровий номер 3222780200:04:002:0051, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Андріївська сільська рада Бучанський (раніше Макарівський) район, Київська область. Оскільки позивач проживав разом із спадкодавцем, а тому є таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті. З метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся із заявою до Макарівської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви для оформлення спадщини, оскільки він пропустив визначений законом строк. [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки пропустив його з поважних причини, посилаючись на те, що доглядав за матір`ю та проживав разом з нею, а тому вважав, що після її смерті вступив у володіння спадковим майном, маючи правовстановлюючі документи та продовжує здійснювати догляд та утримувати майно. Суд ухвалою від 27 січня 2025 року позов [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 04 березня 2025 року. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача 20 лютого 2025 року надійшло клопотання про розгляд підготовчого засідання за його відсутності. Рішення просив прийняти за наявними матеріалами справи. Суд ухвалою від 04 березня 2025 року за заявою позивача закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 25 квітня 2025 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Заслухавши думку учасників справи та дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого повторно с. Андріївка Макарівського району Київської області від 02 березня 1964 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 28 листопада 2018 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 457. Зі змісту довідки Андріївського старостинського округу № 2 Макарівської селищної ради від 26 грудня 2024 року № 164, вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, разом з [PERSON] проживав без реєстрації її син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшли: земельна ділянка площею 0,9958 га, кадастровий номер 3222780200:04:002:0051, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Андріївська сільська рада Бучанський (раніше Макарівський) район, Київська область, за межами населеного пункту (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 975417 від 16 грудня 2009 року). Тобто, єдиним спадкоємцем за законом щодо майна померлої [PERSON] є її син позивач [PERSON] , який належить до першої черги спадкоємців за законом. Наявність інших спадкоємців після смерті спадкодавця суд не встановив. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до Макарівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням строку звернення із заявою про прийняття спадщини (роз`яснення державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори Тищенко В.Г. від 03 січня 2025 року № 1/01-16). Як встановлено судом, строк для прийняття спадщини позивач пропустив, оскільки вважав що фактично прийняв спадщину, так як проживав із спадкодавцем до дня її смерті. За статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Приписами статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша, друга статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд встановив, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] , але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся через те, що вважав що спадщину прийняв, так як проживав постійно із матір`ю, а тому суд вважає, що позивач пропустив передбачений законом строк з поважних причин та на підставі статті 1272 Цивільного кодексу України визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved