Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 24 листопада 2023 року Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції за актовим записом №252 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільних дітей у шлюбі не мають. З червня 2024 року фактично припинилися шлюбні відносини між нею та відповідачем. Відповідач має протилежні погляди на сім`ю. Непорозуміння з відповідачем призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення з відповідачем не можливе, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. У заяві від 28 лютого 2025 року позивачка просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач будучи відповідно до положень п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень зі штрих кодовими ідентифікаторами №0610243448568, №0610241568779, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2023 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №252, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 24.11.2023 року (а.с.8). Як вказує позивачка від шлюбу спільних з відповідачем дітей, вони не мають. Спільного майна набутого у шлюбі, також немає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, про це свідчить припинення спільного проживання сторін з червня 2024 р., а відтак і припинення шлюбних відносин. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін, не заявлено. Оскільки позивачка, відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] та довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №540932, як інвалід другої групи, відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 211,20 грн. за вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved