Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Представником позивача адвокатом Голиком Євгеном Валерійовичем в інтересах позивача, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельні ділянки, в якому представник позивача просив: визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку площею 2,87 га (кадастровий номер 7424781500:09:032:0008), яка розташована на території Семенівської міської ради Новгород- Сіверського району Чернігівської області; визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку площею 0,85 га (кадастровий номер 7424781500:09:092:0005), яка розташована на території Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області; справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що 06 листопада 2003 року позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 088891 та серії ЧН № 130442, відповідно до яких позивач є власником земельних ділянок площею 2,87 га (кадастровий номер 7424781500:09:032:0008) та 0,85 га (кадастровий номер 7424781500:09:092:0005) відповідно. Але в державних актах на право власності на земельну ділянку побатькові позивача надруковано « [PERSON] », що не співпадає з її прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина, України, а саме « [PERSON] ». Оскільки в прізвищі позивача допущено описку, позивач не може на даний час розпоряджатися своїми земельними ділянками, а виправлення в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускаються. Представник позивача вважає, що позивач має право власності на земельні ділянки, яке посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 088891 та серії ЧН № 130442, виданими Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 06 листопада 2002 року виходячи з наступного. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку замість зіпсованих не можливо. Різницю в написанні прізвища позивача в державних актах на право власності на земельну ділянку та в паспорті громадянина України можна пояснити різним перекладом побатькові «Игнатьевна» з російської мови на українську та неуважністю посадової особи, яка заповнювала бланки державних актів. Ухвалою судді від 20 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Семенівський міський голова Новгород-Сіверського району Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого судового засідання, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без представника Семенівської міської ради, у задоволенні позовних вимог міська рада не заперечує. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання свого представника не направило, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подало. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що 06 листопада 2003 року позивачу були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 088891 та серії ЧН № 130442, відповідно до яких позивач є власником земельних ділянок площею 2,87 га (кадастровий номер 7424781500:09:032:0008) та 0,85 га (кадастровий номер 7424781500:09:092:0005) відповідно. Але в державних актах на право власності на земельну ділянку побатькові позивача надруковано « [PERSON] », що не співпадає з її прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина, України, а саме « [PERSON] ». Оскільки в прізвищі позивача допущено описку, позивач не може на даний час розпоряджатися своїми земельними ділянками, а виправлення в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускаються. Позивач має право власності на земельні ділянки, яке посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 088891 та серії ЧН № 130442, виданими Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 06 листопада 2002 року виходячи з наступного. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Отже, на даний час видати нові державні акти на право власності на земельну ділянку замість зіпсованих не можливо. Різницю в написанні прізвища позивача в державних актах на право власності на земельну ділянку та в паспорті громадянина України можна пояснити різним перекладом побатькові «Игнатьевна» з російської мови на українську та неуважністю посадової особи, яка заповнювала бланки державних актів. На підставі ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право власності на земельні ділянки, внаслідок чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач [PERSON] є власником вищевказаних земельних ділянок, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у судовому засіданні. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved