Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Діючи в інтересах [PERSON] , як його представник, адвокат Рабзі Олександр Юхимович, звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 04.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 21.03.25 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Рабзі О.Ю. щодо можливості розгляду справи за його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримано та заявник просить позов задовольнити. Відповідачем [PERSON] до судового засідання надано відзив на позов, в якому зазначено про згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи за її відсутності, також відповідачем у відзиві зазанчено, що діти за домовленістю між нею та [PERSON] проживатимуть з нею. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1163 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 04.09.2010 року). Від шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ майна подружжя, визначення місця проживання дітей та їх утримання. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях сторони розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved