Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Директор ТОВ «Житлосервіс-КР» Цопа Л.А. звернулася до суду з позовною заявою 17.01.2025, в якій просить суд стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] \~за період\~з 01.01.2022\~до 31.12.2024\~у розмірі\~основного боргу\~ 8\~070\~грн.\~43\~коп.,\~інфляційні втрати\~ 146\~грн.\~86\~коп.,\~3%\~річних \~35\~грн.\~61\~коп.; стягнути з відповідачів 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , до якого послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надавались безперебійно (за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем), із нарахуванням щомісячно згідно із загальною площею квартири. Формування тарифів на послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється по кожному будинку окремо, відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Щомісячні нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюються у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.12.2011 №416, що діяли до 30.04.2017, та Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №178 від 12.04.2017, яким затверджені тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.05.2017, та у відповідності до умов договору від 01.07.2021. Перелік послуг, які повинні надаватись для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №231 від 10.05.2017. На виконання своїх зобов`язань ТОВ «Житлосервіс-КР»надавало\~послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] ,\~де споживачами\~послуг є\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . Хоча й договір про надання послуг за вказаною адресою між ТОВ «Житлосервіс-КР» та споживачами укладено не було, однак послуги фактично надавались, останні цими послугами користувалися, а тому зобов`язані їх оплатити. З огляду на те, що [PERSON] , [PERSON] умови договору не виконували, за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 утворилась заборгованість в розмірі основного боргу 8 070 грн. 43 коп., на яку ТОВ «Житлосервіс-КР» в порядку ст.625 ЦК України нараховані збитки станом у вигляді інфляційних втрат 146 грн. 86 коп. та 3% річних 35 грн. 61 коп. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість споживачі не погашають, тому директор ТОВ «Житлосервіс-КР» просить стягнути її з відповідачів в примусовому порядку. Зважаючи на те, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2024 у справі №214/9785/23 відмовлено у видачі судового наказу, позивач звертається до суду у порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 30.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 17.04.2025 закрито провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до [PERSON] , на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» Цопа Л.А. правом на участь в судовому засіданні не скористалася, попередньо направивши через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про свою участь в судовому засіданні не заявила, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у порядку письмового провадження. З урахуванням позиції сторін, обсягу наявних доказів та не заявлення ними про свою участь в розгляді справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі у порядку спрощеного позовного письмового провадження. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, врахувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та надає мешканцям району послуги з утримання будинків і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де з 17.01.2002 має зареєстроване місце проживання, що слідує з інформації з Єдиного державного демографічного реєстру та реєстру Криворізької міської територіальної громади. Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем (власником приміщенням), а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. За\~бажанням споживача\~оплата житлово-комунальних\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів згідно\~з умовами\~договору про\~надання відповідних\~житлово-комунальних\~послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ч.3 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. З наданого розрахунку слідує, що за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 виникла заборгованість в сумі 8 070 грн. 43 коп., яку відповідачем жодного разу в межах цього періоду не погашено. Вказана обставина підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, доказів на спростування якого відповідачем суду не надано. Факт наявності боргу та його розмір відповідач не оспорювала, визнавши пред`явлені вимоги. У відповідності зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Надавши юридичну оцінку наявному розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеному позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 розрахована вірно і складає 8 070 грн. 43 коп., з яким суд погоджується, вважаючи його обґрунтованим та арифметично вірним. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, позивачем на суму заборгованості відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за період з 21.01.2024 до 15.01.2025 нараховані інфляційні втрати в сумі 146 грн. 86 коп., та 3% річних 35 грн. 61 коп. Надані позивачем розрахунки не викликають у суду сумнівів в їх вірності. Враховуючи, що тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника (наймача) приміщення та членів сім`ї, які мають зареєстроване місце проживання у такому приміщенні у даному випадку на [PERSON] , та з огляду на те, що між\~відповідачем і\~позивачем існували\~договірні відносини,доведеність заявленого позивачем розміру заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (платіжні інструкції №7881 від 21.11.2023, №74 від 14.01.2025), за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 1 514 грн. 00 коп., а інші 50% судового збору (1 514 грн. 00 коп. відповідно) стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Питання повернення судового збору регламентовано Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями). Суд зауважує, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», яким внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених ст.7 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до нового порядку, органи Казначейства здійснюють повернення судового збору\~в усіх випадках\~виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.\~Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою або до Державної судової адміністрації України, або до її територіального управління, або до\~відповідного суду за місцем розгляду справи. Таким чином, для повернення судового збору за судовим рішенням, що набрало законної сили, платнику необхідно звернутися до суду із заявою, зміст якої повинен відповідати п.5 Порядку, і вказати дату та номер судового рішення. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником також подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Outcome: approved