Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

04 лютого 2025 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 87,7 кв. м, житлова площа 41,4 кв. м., до складу якого входять: житловий будинок «А», прибудова нежитлова «а», ганок «а1», гараж «Б», літня кухня «В», веранда «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «Д», огорожа «1-3». В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] в м. Вінниці помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи службових дворів. Головою домогосподарства був [PERSON] , однак за життя він не оформив право власності на житловий будинок та не отримав у встановленому порядку свідоцтво про право особистої власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] (матір позивачки) є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак відповідачка не претендує на спірне домогосподарство. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок позивачка не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.\~Окрім того,\~вирішено питання\~про витребування\~доказів. Ухвалою Крижопільського районного суду від 12 березня 2025 року за клопотанням представника позивачки підготовче засідання у даній справі було відкладено. Ухвалою Крижопільського районного суду від 04 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 17 квітня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивачки адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] також подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в м. Вінниці області помер [PERSON] , який був батьком позивачки [PERSON] та чоловіком відповідачки [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входили: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 10 січня 2023 року; копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 11 жовтня 1995 року, де її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 травня 2014 року, з якого вбачається, що позивачка в зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; копією свідоцтва про укладення шлюбу між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 27 травня 1973 року; копією довідки Заболотненського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 18 від 16 січня 2025 року про зареєстроване місце проживання [PERSON] на склад його сім`ї на день його смерті; повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 20.02.2025 № 13/01-16 про те, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 13 березня 2024 року № 37, станом на 31 грудня 2012 року, згідно архівних даних, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до довідки, виданої Заболотненським старостинським округом Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 16.01.2025 року № 15, згідно із записами погосподарської книги № 2, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи службових дворів, склад двору був наступним: голова домогосподарства [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення відповідачки [PERSON] ФОП [PERSON] за результатами технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок «А» побудований у 1986 році, його загальна площа 87,7 кв. м, житлова площа 41,4 кв. м., до складу домогосподарства також входять: прибудова нежитлова «а», ганок «а1», гараж «Б», літня кухня «В», веранда «в», сарай «в1», сарай «Г», сарай «г», сарай «Д» (побудовані з 1986 року по 1991 рік), огорожа «1-3». ФОП [PERSON] надано висновок, що середньо-ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 87,7 кв. м, станом на 20 січня 2025 року складає 84 251,00 грн. Згідно з положеннями нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівок, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робітників, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім`ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Отже, згідно з Вказівками суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, відносилися до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала реєстрацію будинків і домоволодінь на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки спірне будинковолодіння було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарську книгу, згідно яких житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи службовий двір і станом на 15 квітня 1991 року головою цього двору був [PERSON] , тому спірний будинок був його власністю та увійшов до складу спадщини після його смерті. Під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував, тому правовстановлюючі документи відсутні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до усталеної судової практики у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 24\~березня 2025\~року приватний\~нотаріус Тульчинського\~районного нотаріального\~округу Вінницької\~області Питель\~М.С.\~на усне\~звернення позивачки\~ [PERSON] \~повідомила про\~відсутність можливості\~видати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~по [ADDRESS] у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно\~(довідка\~приватного нотаріуса\~Питель М.С.\~від 24.03.2024\~№ 48/01-16).\~ З огляду на викладене, враховуючи, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , був побудований у 1986 році з дотриманням встановленого на той час порядку, відомості про нього внесено у погосподарську книгу, згідно записів якої він належав [PERSON] , суд вважає, що спірний житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] , оскільки був набутий ним за життя у встановленому на той час порядку. За таких обставин, беручи до уваги визнання відповідачкою позову, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла.

Outcome: approved