Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 08.06.2017 року між сторонами укладено шлюб. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2021 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] .\~ Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від обов`язку щодо її утримання, хоча стан його здоров`я та матеріальний стан дозволяє йому це робити. Інших дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших осіб, непрацездатних батьків на утриманні немає. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 08 червня 2017 року між сторонами зареєстровано шлюб. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2021 року шлюб розірвано. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] ,\~ народилася [INFO] . Її батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, а тому вона змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, оскільки домовленості про сплату аліментів між сторонами немає. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст. 150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд дійшов висновку, що звернення позивача із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, слід визначити в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із чим заявлений позов підлягає до задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved