Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Заявники звернулись із заявою про розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 266. Заявники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, в яких просять розглядати справу за їхній відсутності. У поданих до суду заявах заявники вказали про підтримання заявлених вимог. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини заявників, суд вважає за можливе розглянути справу за їхній відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч. 3 ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За змістом ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 28.02.2014 між заявниками Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-5). 07.03.2025 між заявниками укладено та нотаріально посвідчено письмовий договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, обов`язків, визначення місця проживання дитини та сплату аліментів, яким відповідно до ч. 1\~ст. 109 СК України\~визначено з ким із них буде проживати їхні неповнолітні сини, яку участь у забезпеченні умов життя дітей братимуть батьки та умови здійснення ними права на особисте їх виховання (а.с. 10-12). У зв`язку з відсутністю між заявниками взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають та заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved