Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

30 грудня 2024 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] \~заборгованість за кредитним договором № 3343555 від 13 серпня 2021 року в розмірі 35162,14 грн, судовий збір 2422,40 грн і витрати на правову допомогу 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір № 3343555 на суму 4500 грн з процентами за користування кредитом у розмірі 1687,50 грн, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 15 грудня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору №15/12-2021-22. В свою чергу, 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», за укладеним договором №10-03/2023/01. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на день формування позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 35162,14 грн, що складається з: 4365 грн заборгованості за тілом кредиту, 29942,14 грн заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 855 грн заборгованості за комісіями. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу\~копію позовної заяви з додатками була надіслана відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач відзив і докази у визначений судом строк суду не подав. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Ухвалою суду\~від 28 квітня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3343555, згідно якого відповідач отримав кошти у розмірі 4500,00 грн із нарахуванням процентів за користування кредитом у розмірі 1687,50 грн, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та комісією за надання кредиту: 855,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п. 1.2., 1.5.1., 1.5.2., 1.6. Договору). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 1.3 Договору кредит надається строком на 15 днів з 13 серпня 2021 року (строк кредитування). Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором U78712 /а.с. 29-37/. Додатком 1 до Договору додано графік платежів /а.с. 38/, паспорт споживчого кредиту /а.с. 39-40/ та Анкету-заяву на кредит /а.с. 41-42/. До позовної заяви додано копію довідки про ідентифікацію відповідача одноразовим ідентифікатором U78712 /а.с. 52/, правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» /а.с. 43-51/. Згідно копії довідки від 08 листопада 2024 року /а.с. 53/ ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі Договору № 40484607_26/10/18-1\~про надання\~послуг з\~переказу грошових\~коштів з\~ТОВ «МІЛОАН»,\~13\~серпня \~2021\~року перераховано\~кошти \~згідно договору 3343555 на суму 4500 грн. 15 грудня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу №15/12-2021-22 /а.с. 58-62/, що підтверджується також копією акту приймання-передачі реєстру боржників /а.с. 63/, формою реєстру боржників /а.с. 64-67/, а також реєстром боржників від 15 грудня 2021 року /а.с. 68/. Згідно розрахунку заборгованості зробленого ТОВ «МІЛОАН» та відомості про щоденні нарахування та погашення/а.с. 54-55, 56, 57/ заборгованість [PERSON] складає 35162,14 грн. 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 /а.с. 69-74/, що підтверджується також копією акту прийому-передачі Реєстру Боржників /а.с. 75/ та копією акту зарахування зустрічних однорідних вимог /а.с. 76/ та реєстром боржників /а.с. 77-80/. До позовної заяви додано копію статуту ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» /а.с. 11-13/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З наданих позивачем розрахунків заборгованості та відомості про щоденні нарахування та погашення /а.с. 54-55, 56, 57/ вбачається, що станом на 23 лютого 2022 року включно у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 35162,14 грн, що складається з: 4365 грн заборгованості за тілом кредиту, 29942,14 грн заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 855 грн заборгованості за комісіями. Виходячи із\~викладеного,\~позивачем доведено,\~що у\~відповідача перед\~ним виникла\~заборгованість за\~тілом кредиту\~у розмірі\~4365\~гривень та 855 грн заборгованості за комісіями, які підлягають стягненню з відповідача та розмір яких сторони погодили в договорі. Стосовно стягнення заборгованості за відсотками, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч. ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1\~ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Тобто, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначається, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором». Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених\~статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи погашення відповідачем заборгованості за відсотками на суму 839 грн /а.с. 55/, розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом на дату відступлення права вимоги в межах строку кредитування (15 днів) з урахуванням пролонгації строком на 60 днів, складає 14446,39 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується нарахованих позивачем відсотків у розмірі 15495,75 грн за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, вказані відсотки повинні бути розраховані за правилами ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Однак, позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України\~не заявлялись, тому стягненню з відповідача в цій частині не підлягають. Отже, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 19666,39 грн, з яких 4365 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14446,39 грн - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 855 грн - комісія. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 19666,39 грн, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України, яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторонни пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1354,85 грн (55,93%) /а.с. 81/. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Копією договору про надання правничої допомоги від 02 вересня 2024 року №02-09/2024-4, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ФОП [PERSON] з додатками, копією платіжної інструкції від 13 грудня 2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги та витягом з Акту підтверджується надання позивачу правничої допомоги ФОП [PERSON] /а.с. 18-21, 22, 23, 24-25, 26, 27, 28/. В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі №757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані\~у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141\~ЦПК України. Виходячи із викладеного, позивач у даному випадку не має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial