Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 13 липня 2003 року. В шлюбі народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. За роки перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння, не могли знайти спільну мову. Почуття взаємоповаги, любові та довіри втрачені, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивачка зазначає, що фактично разом з відповідачем проживали не більше трьох років, решту часу він постійно перебував у роз`їздах, не виявляв турботи про родину, що спричинило розпад шлюбу та відсутність подружніх відносин між ними. Подружжя спільного домашнього господарства не веде, позивачка переконана що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, шлюб існує формально. Майнових спорів на даний час між ними не має. З позовом звертається до суду, оскільки є неповнолітня донька. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти примирення заперечує. Відповідач всудове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав, причин неявки в судове засідання не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружились 13 липня 2003 року, місце реєстрації: Горохівський районний відділ рагсу Волинської області, запис №40. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). В даному шлюбі народилися доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с.10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить подана нею заява. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка при зверненні до суду сплатила 968 гривень 96 копійок судового збору при пред`явленні позову,

Outcome: approved