Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

19 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» від позивача до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 28\~грудня 2023\~року між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~(оферти)\~№ 25.12.2023-100001261.\~Відповідно до\~умов даного\~договору позичальнику\~надано кредит\~у розмірі\~ 12000\~грн строком\~на 140\~днів.\~Черговий період\~користування кредитом\~ кожні\~наступні 14\~днів з\~дня надання\~кредиту.\~Фіксована незмінна\~процентна ставка\~становить 1%\~за один\~день користування\~кредитом та\~застосовується протягом\~всього строку,\~на який\~надається кредит.\~Комісія,\~пов`язана з\~наданням кредиту\~становить 15%\~від суми\~кредиту та\~дорівнює 1800\~грн.\~Неустойка складає\~120\~грн,\~що нараховується\~за кожен\~день невиконання/неналежного\~виконання кожного\~окремого зобов`язання\~незалежно від\~суми невиконаного/неналежно\~виконаного зобов`язання. 21\~лютого 2024\~року строк\~договору №25.12.2023-100001261\~від 28.12.2023\~було продовжено,\~шляхом підписання\~ [PERSON] \~пропозиції про\~укладення додаткового\~договору до\~кредитного договору\~(кредитної\~лінії)\~(оферта)\~ звернення\~позичальника,\~відповідь кредитора\~про прийняття\~пропозиції (акцепт)\~про укладання\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії). Внаслідок такого\~правочину строк\~на який\~надається кредит\~становить 154\~дні з\~дати його\~надання.\~В подальшому\~строк договору\~№25.12.2023-100001261\~від 28.12.2023\~було неодноразово\~продовжено,\~шляхом укладення\~ [PERSON] \~додаткових договорів\~03\~квітня 2024\~року,\~17\~квітня 2024\~року,\~01\~травня 2024\~року 15\~травня 2024\~року,\~29\~травня 2024\~року,\~13\~червня 2024\~року та\~27\~червня 2024\~року,\~а саме\~підписанням пропозицій\~про укладення\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії)\~(оферта)\~ звернення\~позичальника,\~відповідей кредитора\~про прийняття\~пропозиції (акцепт)\~про укладання\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії). Внаслідок таких правочинів строк, на який надається кредит, становить 267 днів з дати його надання. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 18967,32 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8051,34 грн, по процентам в розмірі 8403,14 грн, неустойки 2512,84 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим, відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведені часткові оплати по вищезазначеному кредитному договору, які були враховані при визначенні боргу. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 25.12.2023-100001261 від 28.12.2023 у розмірі 18967 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 17 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2025 року у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 09 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 24 квітня 2025 року, визнано обов`язковою явку у судове засідання представника позивача ТОВ «Споживчий центр» та відповідача Бернадського В.Б. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 63 на звороті). Одночасно у позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 65). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28 грудня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №25.12.2023-100001261, в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором E384. Даний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, додатку до кредитного договору (а.с. 19-20, 21-24, 24, 25,26). Згідно умов кредитного договору №28.03.2023-100002788 від 28.12.2023 року, сума кредиту становить 12000 грн та перераховується за реквізитами 4149-49XX-XXXX-1313. Кредит надається строком на 140 днів, дата повернення (виплати) кредиту 15.05.2024 року, фіксована незмінна процентна ставка становить 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредитування. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Комісія пов`язана з наданням кредиту складає 15% від суми кредиту та дорівнює 1800 грн. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Згідно п. 7.6 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. 21\~лютого 2024\~року строк\~договору №\~25.12.2023-100001261\~від 28.12.2023\~було продовжено,\~шляхом підписання\~ [PERSON] \~пропозиції про\~укладення додаткового\~договору до\~кредитного договору\~(кредитної\~лінії)\~(оферта)\~ звернення\~позичальника,\~відповідь кредитора\~про прийняття\~пропозиції (акцепт)\~про укладання\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії). Внаслідок такого\~правочину строк,\~на який\~надається кредит,\~становить 154\~дні з\~дати його\~надання.\~В подальшому\~строк договору\~№\~25.12.2023-100001261\~від 28.12.2023\~було неодноразово\~продовжено,\~шляхом укладення\~ [PERSON] \~додаткових договорів\~03\~квітня 2024\~року,\~17\~квітня 2024\~року,\~01\~травня 2024\~року 15\~травня 2024\~року,\~29\~травня 2024\~року,\~13\~червня 2024\~року та\~27\~червня 2024\~року,\~а саме\~підписанням пропозицій\~про укладення\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії)\~(оферта)\~ звернення\~позичальника,\~відповідей кредитора\~про прийняття\~пропозиції (акцепт)\~про укладання\~додаткового договору\~до кредитного\~договору (кредитної\~лінії). Внаслідок таких правочинів строк, на який надається кредит становить 267 днів з дати його надання (а.с. 27-41). На виконання умов договору 28 грудня 2023 року відповідачу було надано кредитні кошти за договором №25.12.2024-100001261 в розмірі 12000 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок [NUMBER] за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 42). Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак, як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 18967,32 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8051,34 грн, по процентам в розмірі 8403,14 грн, неустойки 2512,84 грн. Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №25.12.2023-100001261 від 28.12.2023 року, заборгованість [PERSON] становить 18967,32 грн, з яких 8051,34 грн основний борг, 8403,14 грн проценти, 2512,84 неустойка. Проценти по\~кредиту нараховані\~за період\~з 28\~грудня 2023\~року по\~19\~вересня 2024\~року (а.с. 43). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів, що узгоджується з вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно яких, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Споживчий центр»). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частинами 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Однак, звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив також стягнути з відповідача неустойку у розмірі 2512,84 грн. За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України). Частиною 2 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нарахована позивачем неустойка у розмірі 2512,84 грн, сплата якої передбачена договором, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: partial