Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки. У серпні 2024 року [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , на утримання якої з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти у розмірі 800,00 грн, однак цієї суми недостатньо для належного утримання дитини, оскільки зростають ціни на продукти харчування, одяг , тощо. Позивачка стверджує, що рівень доходу відповідача збільшився, оскільки на теперішній час він знаходиться в лавах Збройних Сил України, отримує заробітну плату та може сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі. На підставі викладеного,\~ [PERSON] \~просила суд змінити спосіб стягнення аліментів , які стягуються із [PERSON] , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21.07.2014 у цивільній справі № 627/943/14-ц , на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29.08.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 28.10.2024 провадження по справі зупинено . Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 03.03.2025 провадження по справі поновлено . 28.04.2025 Краснокутським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася , подала заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала , просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала . Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України,\~шляхом \~направлення судової\~повістки за\~місцем реєстрації\~ відповідача\~та розміщення\~оголошення про\~виклик \~ на\~офіційному вебпорталі\~судової влади\~України . Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов , відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи підтверджується, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.01.2009 ( а.с. 5) . Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21.07.2014 у справі № 627/943/14-ц , з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] на користь матері [PERSON] у розмірі 800,00 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 11) Відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03.04.2019 , шлюб між сторонами розірваний . ( а.с. 18). Дитина [PERSON] з 15.01.2009 зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , про що свідчить витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № 11-20/р 1070 , виданим адміністратором центру адміністративних послуг апарату Краснокутської селищної ради від 09.08.2024 . ( а.с. 7) Згідно довідки Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.08.2024 , на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 627/943/14 від 05.11.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] аілментів у розмірі 800,00 грн. На даний час боржник сплачує аліменти в розмірі 1598,00 грн , а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Заборгованість по аліментах станом на 01.08.2024 відсутня. ( а.с.13 ). Як сідчить довідка військової частини [NUMBER] №284/25 від 01.04.2024 , [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 25.03.2024 , на підставі наказу №89 від 25.03.2024 . ( а.с. 15). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання спільної дитини, витрати на дитину значно зросли, і тому вона вважає, що в інтересах дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За змістом\~статті\~180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин\~другої\~та\~третьої\~статті\~181 СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті\~182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У підпункті 1 пункту 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини\~першої\~статті\~18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із частиною\~четвертою\~статті\~273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правових роз`яснень, які наведені у пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, предметом доказування у даній справі є погіршення матеріального забезпечення найкращих інтересів дитини, які мають забезпечувати її батьки, зокрема відповідач, внаслідок чого присуджений за рішенням суду до стягнення з відповідача розмір аліментів вже не забезпечує найкращі інтереси дитини, які є пріоритетом для її батьків. Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок суду першої інстанції узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягувались з відповідача на утримання їх спільної з позивачем дитини, визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 800, 00 грн. З урахуванням встановлених обставин суд вважає , що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~Аналізуючи вищевказані\~правові норми\~законодавства,\~які регламентують\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що стягувачу\~аліментів надано\~виняткове право\~вибору та\~ініціювання подальшої\~зміни в\~судовому порядку\~способу стягнення\~аліментів (в\~частці від\~доходу платника\~або в\~твердій грошовій\~сумі).\~При цьому,\~закон не\~встановлює обов`язку\~доведення мотивів,\~на підставі\~яких позивач\~бажає скористатися\~такою можливістю,\~а тому\~платник аліментів\~позбавлений можливості\~впливати на\~обрання способу\~стягнення аліментів,\~однак може\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~зменшення їх\~розміру. Позивачка, згідно довідки Богодухівської філії Харківського обласного центру зайнятості від 16.08.2024 , перебуває на обліку як безробітня в Краснокутському відділі Богодухівської філії ХОЦЗ з 09.08.2024, витрати на дитину збільшились в зв`язку з тим, що дочка дорослішає, а тому об`єктивно витрати на неї зростають, у зв`язку з цим потребує підвищення утримання для її належного матеріального забезпечення, а позивач за відсутності заробітку самостійно не може забезпечити належний рівень існування дитини. Відповідач на теперішній час перебуває в лавах ЗСУ , отримує заробітну плату, однак більшість витрат на утримання дочки покладається саме на позивачку. Зазначених обставин, які були встановлені судом відповідно до наявних у справі доказів, відповідач всупереч свого процесуального обов`язку не спростував. Відповідно до частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 80\~ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про\~наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи наявність норми про можливість зміни способу стягнення аліментів та позиції стягувача аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Суд, урахувавши інтереси дитини, для благополуччя та повноцінного розвитку якої необхідним є забезпечення її коштами одним із батьків у незалежності від наявності між ними спору щодо особи-платника аліментів, дійшов висновку про зміну аліментів. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 583/5413/18 (провадження № 61-13942св19). Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає , що аліменти у розмірі 800,00 гривень на дитину, які стягувались за рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21.072.014 , є об`єктивно недостатніми для забезпечення повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, з урахуванням інфляційних процесів, постійного зростання цін на товари і послуги, а також обов`язку обох батьків належно утримувати дитину. \~ \~ Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку , що обґрунтованим є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми 800,00 грн на дитину та встановити його у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме частину витрат на її утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. При цьому відповідач [PERSON] у разі погіршення свого матеріального стану не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дитини. Щодо розподілу судових витрат . Згідно із частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову, з урахуванням вище викладеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211 грн 20 коп, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved