Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У жовтні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти по 3196,00 грн. на дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, на користь особи, на утриманні якої будуть знаходитись діти. В обґрунтування позову зазначив, що 22.12.2021 року на облік в управлінні-службі у справах дітей адміністрації Соборного району ДМР було поставлено малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають у складних життєвих обставинах. Мати дітей, [PERSON] , [INFO] , схильна до вживання алкогольних та наркотичних речовин. Родина проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Будинок складається з однієї кімнати, потребує капітального ремонту. Для контролю за умовами проживання родини систематично здійснюються виходи за місцем проживання. [PERSON] має у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , але, зі слів жінки, вона не придатна до проживання. 16.09.2022 року мати дітей, [PERSON] , 1988 р.н., зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1979 р.н., (біологічний батько дітей), який визнав батьківство відносно всіх дітей. Прізвище дітей з « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] не мають постійного місця роботи, здійснюють неналежний догляд за дітьми, мають низький виховний потенціал. Сусідами родина характеризується негативно. З батьками постійно проводиться профілактична робота щодо виконання батьківських обов`язків. Також [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності, що підтверджується листом ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. [PERSON] та [PERSON] є учнями Дніпровської гімназії № 79 ДМР, діти постійно були відсутніми на уроках під час дистанційного навчання. Від адміністрації навчального закладу часто надходили листи про родину, в яких зазначено, що діти не засвоюють навчальний матеріал, не виконують домашнє завдання. Батьки не підтримують контакт з вчителями, телефони постійно виключені. Адміністрація Гімназії неодноразово зверталася про допомогу щодо повернення дітей на навчання. Родині систематично надавалася гуманітарна допомога. Зі слів дітей, вони з батьками у благодійних фондах безкоштовно отримують одяг та взуття. Відповідно до листа Дніпровського міського центру соціальних служб від 17.04.2024 року № 2/01-14-1354 родині [PERSON] надавалась послуга соціального супроводу з 16.02.2022 до 05.09.2022. Складні життєві обставини мінімізовано, але ненадовго. З 29.05.2024 [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] перебували з КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» ДМР. А з 18.06.2024 до них було влаштовано і сина [PERSON] . 14.08.2024 року мати разом з дітьми були відраховані із закладу. 15 серпня 2024 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини було винесено питання про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно дітей, але батьки не з`явилися, причини неявки не повідомили. Розгляд питання було перенесено на вересень місяць, оскільки малолітній [PERSON] не був оформлений до 1 класу та батьки відмовляються пройти медичний огляд з дітьми, який необхідний для навчального закладу. У вересні 2024 року до першого класу пішов [PERSON] , [INFO] . Хлопчик до навчального року не підготовлений. [PERSON] через систематичні пропуски у навчанні залишена повторно на навчання. 09.10.2024 року відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР влаштовували [PERSON] , [INFO] . Від дитини було відібрано пояснення. Відповідно до листа Дніпровського міського центру соціальних служб від 20.09.2024 року № 2/01-14-2941 ситуація в родині не змінюється, батьки не прислухаються до рекомендацій. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2012 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Мати не допомагає доньці, контакт не підтримує, аліменти на утримання дитини не сплачує. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю. Просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Надали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. У судовому засіданні було встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 727 від 15.12.2010 року, вчинений Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, матір`ю зазначено [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1940 від 08.11.2017 року, вчинений Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, матір`ю зазначено [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 563 від 18.09.2012 року, вчинений Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, матір`ю зазначено [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №034 від 22.12.2021 поставлено на облік малолітнього [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Відомості про дитину внесено до єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти». Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №035 від 22.12.2021 поставлено на облік малолітнього [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Відомості про дитину внесено до єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти». Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №036 від 22.12.2021 поставлено на облік малолітнього [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Відомості про дитину внесено до єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти». Згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 16.09.2022 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1555. Відповідно до листа Дніпровського міського центру соціальних служб від 17.04.2024 року № 2/01-14-1354 родині [PERSON] надавалась послуга соціального супроводу з 16.02.2022 до 05.09.2022. Складні життєві обставини мінімізовано, але ненадовго. 09.10.2024 року відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР влаштовували [PERSON] , [INFO] . Від дитини було відібрано пояснення. Відповідно до листа Дніпровського міського центру соціальних служб від 20.09.2024 року № 2/01-14-2941 ситуація в родині не змінюється, батьки не прислухаються до рекомендацій. Згідно до рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2012 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Мати не допомагає доньці, контакт не підтримує, аліменти на утримання дитини не сплачує. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №398355250 від 08.10.2024 року [PERSON] на праві власності належить квартира загальною площею 40,1 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №398356002 від 08.10.2024 року постановою державного виконавця Південного ВДВС міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Матяш А.С. накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] .. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 27.09.2024 року за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2017 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. зазначено, що умови проживання незадовільні, будинок потребує капітального ремонту, батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, здійснюють неналежний догляд за дітьми, не контролюють навчання, не проходять з дітьми мед. огляд, на подвір`ї безлад, в будинку все розкидано, багато брудних речей та поламаних іграшок, сусіди характеризують родину незадовільно. Згідно до Акту обстеження умов проживання від 05.03.2024 року за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2017 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. зазначено, що умови проживання незадовільні, будинок потребує капітального ремонту, батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, в хаті безлад та таргани. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 09.10.2023 року за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 2012 р.н., [PERSON] , 2017 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. зазначено, що умови проживання незадовільні, будинок потребує капітального ремонту, батько вживає алкогольні напої зі слів матері тільки на свята, під час виходу діти були вдома, всі захворіли, вдома є приготовлена їжа, запас харчових продуктів, в хаті не прибрано, брудно. Згідно довідки ВП №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області №43.5/Н420 від 09.10.2024 року [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності: - 03.08.2024 року адміністративний протокол № ВАД № 173298 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП Паління тютюнових виробів у невстановлених місцях (штраф 170,00 грн.); - 03.08.2024 року адміністративний протокол № ВАД № 173294 за ч. 1,2 ст. 178 КУпАП Розпивання спиртних напоїв у громадських місцях і поява в громадських місцях у п`яному вигляді вчинено повторно (штраф 51,00 грн.); - 03.08.2024 року адміністративний протокол № ВАД № 173293 за ст. 173 КУпАП Дрібне хуліганство (направлено для розгляду в Кіровський районний суд); Громадянин [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності; - 15.04.2015 року адміністративний протокол № ДН № 803428 за ст.173 КУпАП Дрібне хуліганство (штраф 119,00 грн.); - 15.04.2015 року адміністративний протокол № ДН № 803429 за ст. 173 КУпАП Дрібне хуліганство (штраф 51,00 грн.); - 27.07.2021 року адміністративний протокол № ДПР 18№ 4496 за ст. 122-4 КУпАП Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди п.2.10а ПДР (штраф 3400,00 грн.); - 27.07.2021 року адміністративний протокол № ДПР 18№ 4495 за ст. 124 КУпАП порушення ПДР , що спричинило пошкодження транспортного засобу п.12.1 (штраф 850,00 грн.); - 22.03.2021 року адміністративний протокол № ДПР 18 № 765586 за ст. 126 ч.2 КУпАП керування ТЗ особою , яка не має права керувати ТЗ (штраф 3400,00 грн.); - 02.03.2021 року адміністративний протокол № ДПР18 № 78833 за ст. 126 ч.1 КУпАП керування ТЗ особою, яка не має права керувати ТЗ (штраф 425,00 грн.); - 23.09.2017 року адміністративний протокол АА№ 653853 та ст. 175-1 ч.1 КУпАП куріння тютюнових виробів в заборонених місцях (штраф 51,00 грн.); - 18.11.2022 року адміністративний протокол №. ЕАР№ 6186096 та ст. 127 ч.1 КУПАП порушення правил дорожнього руху пішоходами (штраф 255,00 грн.); - 22.03.2021 року адміністративний протокол № ДПР18 № 112918 та ст. 122-2 ч.1 невиконання водієм вимог зупинки (штраф 153,00 грн.); - 02.03.2021 року адміністративний протокол № ДПР18 № 765586 та ст. 130 керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (штраф 10200,00 грн.); - 01.08.2023 року адміністративний протокол № ЕАС № 7441129 ст. 127 ч. 1 КУпАП керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (штрафі 10200,00 грн.); - Тимчасово заборонений припис № 358868 від 03.05.2024 року терміном на 5 діб до 08.05.2024 року за вчинення психологічної форми насилля. Також за адресою мешкання сім`ї [ADDRESS] були неодноразові виклики поліції стосовно домашнього насилля ЄО № 11778 від 24.04.2024 року; ЄО № 8038 від 28.05.2024 року; Постраждала: [PERSON] , кривдник: [PERSON] . Відповідно до Висновку Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №5/6-165 від 14.10.2024 року в підсумках якого зазначено, за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. У відповідності до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачі по справі жодним чином не були позбавлені інформації стосовно міста перебування дітей, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з батьками та прийманні участі батьків у вихованні. Вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на матір та батька законом. У відповідності до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку матері та батька, на думку суду, принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права матері та батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей, як з моральної, так і з правової точки зору. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ст.32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше. Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України). З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав малолітніх та неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому як найкращих інтересів дітей (статті 1, 9 Конвенції про права дитини від 19.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р. №789-XII). При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-ІІІ), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону №2402-ІІІ, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч.1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Неодноразові звернення до відповідачів змінити свою поведінку відносно своїх дітей, які дуже потребують батьківського піклування, до позитивних результатів не призвело. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 по справі № 366/2047/18, зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 по справі № 366/2047/18, зазначив, що вирішуючи спір, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України», втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому суд вважає за необхідне передати Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно з частиною третьою статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, тому вирішення судом вимоги про стягнення аліментів не є порушенням норм процесуального права, оскільки суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved