Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

12.12.2024 позивач через адвоката Макеєва Д.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова в справі № 750/13347/23 від 07.03.2024 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/2 частки на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позов мотивовано, зокрема, тим, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] змінився його сімейний стан, оскільки позивач вдруге одружився. Крім того, змінився матеріальний стан позивача, оскільки він не має власного житла та орендує його; у нього на утриманні перебуває дитина дружини від першого шлюбу та батьки позивача, які є непрацездатними та потребують лікування. Також позивач указує на погіршення свого стану свого здоров`я. На думку позивача, вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді від 17.12.2024 дану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 08.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2025. 20.01.2025 представником відповідачки адвокатом Переверзєвим О.О. засобами поштового зв`язку подано відзив, у якому позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального стану позивача та стану його здоров`я. 27.01.2025 представник позивача адвокат Макеєв Д.В. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив. Ухвалою суду від 18.02.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.03.2025. 26.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.04.2025 у зв`язку з витребуванням доказів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Сторони до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.03.2024 у справі № 750/14420/23 було розірвано (а.с. 20-22). Від даного\~шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с. 9 зворот, 10). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2024 у справі № 750/13347/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.09.2023 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 16-17). Рішення про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] перебуває на примусовому виконанні у Деснянському ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач зазначив, що наразі не в змозі платити визначений рішенням суду розмір аліментів, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, матеріального стану та перебуванням на його утриманні непрацездатних батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 22.06.2024 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15 зворот). Тобто, з моменту прийняття судового рішення про стягнення з нього аліментів (07.03.2024) змінився його сімейний стан, оскільки 22.06.2024 він вдруге одружився та в нього на утриманні перебуває син дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] на а.с. 9). 03.01.2023 між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди квартири у приватної особи, за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове користування квартиру, що є об`єктом оренди і знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартира надається орендареві для проживання в ній трьох осіб; термін дії даного договору з 03.01.2023 до 03.01.2026; орендна плата за користування квартирою та майном складає 15\~000,00 грн у місяць; комунальні послуги (електроенергія, користування холодною і гарячою водою, опаленням) оплачуються орендарем на підставі лічильників, інші на підставі квитанцій (а.с. 24-25). Фактичне проживання позивача із дружиною та її сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також актуальними витягами з додатку «Дія» та платіжними інструкціями за оплату комунальних послуг (електроенергія,\~користування холодною\~і гарячою\~водою,\~опаленням,\~інтернетом та\~телебаченням тощо) (а.с. 11,12, 27-60). На підтвердження непрацездатності батьків та перебування їх на утриманні [PERSON] позивачем надано: -копії пенсійних посвідчень № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно, за змістом яких батьки позивача: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на пенсії за віком, термін дії посвідчення - довічно (а.с. 8); -копію виписки № 8879 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з якої убачається, що мати позивача, [PERSON] , [INFO] , у період з 25.04.2024 по 01.05.2024 перебувала у стаціонарі ендокринологічного відділення КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради; основний діагноз «Е05.2 Тиреотоксикоз важка форма, стан декомпенсований. Змішаний зоб 11 ст..; супутнє захворювання Н25.0 Початкова катаракта, ангіосклероз сітківки обох очей, супутнє захворювання І25.1.7 ІХС. Дифузний кардіосклероз в поєднанні з дисметаболічною кардіоангіопатією. Тривало персистуюча форма фібриляція передсердь. СН 1 ст.» (а.с. 13); -копію виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 1213 (24), з якої убачається, що мати позивача, [PERSON] , [INFO] , у період з 27.03.2024 по 02.04.2024 перебувала у стаціонарі змішаного терапевтичного відділення КНП «Новгород-Сіверська Центральна міська лікарня»; основний діагноз «пароксизмальна фібриляція передсердь», супутні захворювання: «атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин», «гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності», «тиреотоксикоз із токсичним багатовузловим зобом» (а.с. 14); -копію довідки КНП «Чернігівський медичний центр сучасної онкології» Чернігівської обласної ради, виданої [PERSON] в тому, що вона дійсно перебуває в «Чернігівському медичному центрі сучасної онкології» на лікуванні з 16.01.2025 по теперішній час з приводу раку яєчників; 17.01.2025 виконане оперативне втручання первинна циторедукція, ретроградна гістеректомія з двобічною сальпінгооофоректомією, з частковою перитонеумектомією малого тазу, з тазовою параквальною, аортокавальною, параортальною та пресакральною лімфаденектомією, апендектомія, оментектомія, видалення круглої зв`язки печінки, низька передня апаратна резекція прямої кишки з протективною трансверзостомою; у післяопераціному періоді потребує стороннього догляду; орієнтовний період перебування у стаціонарі 14 днів (а.с. 184). Із індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) убачається, що з 2023 року по теперішній час [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] ; сума доходу за 2023 рік 486\~413,62 грн; сума доходу за першу половину 2024 року 220\~434,10 грн (а.с. 23). 23.01.2025 позивач звернувся до начальника групи авіаційних навідників військової частини [NUMBER] із рапортом про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з важкою онкологічною хворобою матері (а.с. 184 зворот). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Установлений рішенням суду розмір аліментів не підлягає зменшенню з тих підстав, що: - із позивачем проживає дитина від попереднього шлюбу [PERSON] , [PERSON] , оскільки в нього є біологічний батько, який надає матеріальну допомогу; - позивач із новою сім`єю проживає в орендованій квартирі та сплачує комунальні платежі, оскільки з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів у цьому питанні нічого не змінилося; - на утриманні позивача перебувають непрацездатні батьки, оскільки вони проживають та зареєстровані за іншою адресою, мають двох інших дітей, а також відсутні докази матеріальної допомоги позивача батькам, зокрема, на лікування матері. Разом з тим, у справі встановлено, що після ухвалення Деснянським районним судом м. Чернігова 07.03.2024 рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] сімейний стан позивача змінився у зв`язку із укладенням шлюбу із [PERSON] . Також варто звернути увагу і на середньомісячний дохід позивача у розмірі 40\~534,46 грн (486\~413,62 грн / 12 місяців), утримання аліментів з якого в розмірі 13\~510,13 грн (1/3 частка) щомісячно цілком забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку [PERSON] та [PERSON] , з урахуванням того, що відповідачем у ході судового розгляду не доведено зворотного. При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що, із врахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», для дітей від 6 до 18 років становить 1 598 грн, а рекомендований 1/6 на кожну дитину за наявності двох дітей (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України). Із огляду на викладене, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] до 1/3 його частки заробітку (доходу). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником відповідача адвокатом Переверзєвим О.О. було надано: копію договору про надання правової допомоги від 17.12.2024 (а.с. 177), ордер на надання правничої (правової) допомоги від 20.01.2025 (а.с. 171), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 172), копію типової форми № КО-1 до прибуткового касового ордера № 1 від 17.12.2024 на загальну суму 7\~000,00 грн (а.с. 176), копію акта прийняття-передачі наданих послуг (а.с. 175). Ураховуючи рівень складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, часткове задоволення позову, компенсація відповідачу витрат на правничу допомогу у сумі 3\~500 грн відповідатиме принципам розумності та справедливості. Крім того, у зв`язку з частковим задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі\~605,60\~грн. Відповідно до частини десятої статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 2 894 грн 40 коп. (3\~500,00 грн - 605,60 грн) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial