Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення сином навчання в Дніпровському державному технічному університеті, тобто до 30.06.2028. Позовні вимоги мотивовані посиланням на те, що відповідач припинив в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається та потребує таку допомогу з боку відповідача. Відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. 17.04.2025 учасники справи у судове засідання не з`явились. Позивач у поданій заяві просить розглянути справу без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Третя особа у поданій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у поданій заяві просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково. Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №04125 від 16.01.2025 [PERSON] є студентом 1 курсу групи П3-24-1д факультету комп`ютерних технологій та енергетики Дніпровського державного технічного університету, денного відділення; термін навчання 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжуються навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою-шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.ст. 76,77,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З наданої відповідачем довідки військово-лікарської комісії №9672 від 25.11.2024 вбачається, що [PERSON] не придатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. Надані відповідачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.04.2025 свідчить про те, що [PERSON] за період з січень 2024 року по лютий 2025 року дохід не отримував. Суд вважає, що надані відповідачем докази не доводять неможливість виконання останнім свого обов`язку з утримання повнолітнього сина на час навчання останнього. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що повнолітній син відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги; відповідач, в свою чергу, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання. При цьому суд зауважує, що стягнення аліментів у вказаному судом розмірі відповідає реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial