Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 15 травня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] (на сьогоднішній день [PERSON] актовий запис про шлюбу №311від 20.08.1997 року) був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , зареєстрований 15.05.1996 року на Первомайській філії Південної Товарної Біржі за № 249, відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року. Після укладання договору були здійснені всі необхідні дії для його виконання, а саме: [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла в управління та користування спірний будинок, сплативши іншій стороні її договірну вартість в розмірі 100000000 (сто мільйонів) карбованців, що є доказом про те, що вони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося його повне виконання. Позивач вважає, що умови даного договору вони виконали повністю. Зазначене нерухоме майно було зареєстроване в Первомайському БТІ у встановленому законом порядку за ним, що підтверджується довідкою КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2087/04-02-03 від 14.10.2024 р. З тих пір позивачка проживає в будинку, сплачує комунальні послуги, проводив поточні ремонтні роботи. На час укладення договору, сторони не знали, що правочин, у відповідності ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-ІV. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. В теперішній час в позивача виникла необхідність розпорядитися вищевказаним будинком, але вона не може цього зробити, через не дотримання вимог ст. 657 ЦК України, тому змушена звернутися в суд для вирішення цього питання. Але складність в тім, що продавець [PERSON] (до розірвання шлюбу [PERSON] ) померла [INFO] . Спадкоємцем після смерті відповідачки являється її донька це позивачка по справі [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ). Крім того, даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0593 га, яка на підставі рішення Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області №42 від 16.02.1993 року була передана у приватну власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку. Даний факт підтверджується Державним актом, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 368. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного Кодексу України: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення... У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди». Відповідно до ст. 377 ЦК України: «До особи, яка набула право власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)». Ухвалою суду від 19.03.2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач та її представник в підготовче засідання не з`явилися, проте представник - адвокат Горбенко В.О. надала до суду заяву через систему "Електронний суд" у котрій просила просили проводити судове засідання без їх участі, позов підтримують повністю. Представник відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області у підготовче судове засідання не прибув, завчасно на адресу суду направив заяву, в котрій просив проводити розгляд без участі представника та проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області у підготовче судове засідання не прибув, однак на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі та пояснення. Представник третьої особи - Первомайської філія Південної товарної Біржі у підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4\~ст. 200 ЦПК України\~суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 \~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В судовому засіданні був встановлений факт укладення 15 травня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Даний договір було зареєстровано 15.05.1996\~року на\~Первомайській філії\~Південної Товарної\~Біржі за\~№ 249,\~відповідно до\~вимог Закону\~України «Про\~товарну біржу»\~від 10.12.1991\~року. Згідно вище вказаного договору [PERSON] передала,\~а [PERSON] \~прийняла в\~управління та\~користування спірний\~будинок,\~сплативши іншій\~стороні її\~договірну вартість\~в розмірі\~100000000\~(сто\~мільйонів)\~карбованців,\~що є\~доказом про\~те,\~що вони\~домовились щодо\~усіх істотних\~умов договору\~і відбулося\~його повне\~виконання. Зазначене нерухоме майно позивачка зареєструвала в Первомайському МБТІ № 2087/04-02-03 від 14.10.2024 р., у встановленому законом порядку, згідно реєстраційного посвідчення КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації». Власником земельної ділянки в розмірі 0,0593\~га,\~яка на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Первомайської міської\~ради Миколаївської\~області №42\~від 16.02.1993\~року була\~передана у\~приватну власність\~ [PERSON] для\~обслуговування житлового\~будинку. Даний факт підтверджується Державним актом, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №368. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №731. Спадкоємцем після смерті продавця та власника земельної ділянки являється її донька це позивачка по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІV. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного Кодексу України: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди». Відповідно до ст. 377 ЦК України: «До особи, яка набула право власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)». Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved