Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

ТОВ "Фінпром Маркет" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики № 75659561, в розмірі 20049 грн. 92 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог 11.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75659561, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6448 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 договору позики № 75659561 від 11.07.2021 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6448 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництва платіжної установи ТОВ "ФК Фінекспрес". Враховуючи умови договору позики та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 1796,48 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 20049,92 грн., зокрема: 6448 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13601,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2112, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75659561 від 11.07.2021. 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75659561 від 11.07.2021. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позик на підставі договору факторингу. Представник відповідача адвокат Цехотська Т.В. направила до суду відзив та додаткові пояснення у яких заперечуючи проти позову зокрема зазначила, що відповідач повністю заперечує факт укладення кредитного договору з позивачем, належних доказів того, що відповідачу були перераховані кредитні кошти позивачем не надано, так як не надано первинних документів, оформлених у відповідності до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Стосовно відступлення права вимоги за кредитним договором, представник повідомила, що відповідач не повідомлявся про відступлення права вимоги взагалі. Крім цього представник зауважила, що нарахування позивачем відсотків після закінчення дії договору, тобто після 10.08.2021, є неправомірним. Також, представник звернула увагу суду на строк позовної давності і вважала, що позивач звернувся до суду із даним позовом з пропуском строку позовної давності. З врахуванням наведеного, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте до позову додав письмове клопотання про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав, виклавдених у відповіді на відзив та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, дійшов наступного висновку. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Судом встановлено, що 11.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75659561 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором yYojv8dnaG, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Згідно з п.2 договору позики, сума позики 6448 грн., строк договору 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % в день. Вказаний договір було укладено в електронній формі, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало умови кредитного договору, а відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами кредитування, що діяли на час його підписання. Факт видачі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позичальнику [PERSON] грошових коштів в сумі 6448 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ "ФК "Фінекспрес" № КД-000005408/ТНПП від 26.12.2024 про переказ коштів, в сумі 6448 грн. З урахуванням наведеного, а саме, що кредитний договір від 11.07.2021 укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі на веб-сайті ТОВ\~«УКР КРЕДИТ ФІНАНС»\~(позикодавця) із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, контактних відомостей, реквізитів карткового рахунку, а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківський рахунок (картку), який відповідачу не належить (зокрема, відсутні докази звернення позичальника до правоохоронних органів, кредитодавця, подання позову про визнання Договору недійсним), суд дійшов висновку про доведеність факту його укладання. Таке ґрунтується на правових висновках, викладених Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22). Тому усі заперечення представника відповідача про те, що [PERSON] не укладав з позивачем жодних кредитних договорів та не отримував кредитних коштів спростовуються доказами, доданими позивачем до позову. 21.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2112, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за договором позики № 75659561 від 11.07.2021, що підтверджується актом прийому передачі документації; актами прийому передачі реєстру заборгованостей до договору факторингу, актами прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованостей,актом звірки, реєстром прав вимоги № 4. 31.03.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 310323-ФК, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75659561 від 11.07.2021 до боржника [PERSON] , що підтверджується актом прийому передачі документації; актами прийому передачі реєстру заборгованостей до договору факторингу, актами прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованостей. За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача за спірним договором позики становить 20049,92 грн., зокрема: 6448 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13601,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. Доказів на спростування факту наявності вказаної заборгованості ані відповідачем, ані його представником суду не надано, а заперечення представника відповідача стосовно неправомірного нарахування позивачем відсотків після закінчення дії договору, тобто після 10.08.2021, суперечать умовам укладеного сторонами Договору, зокрема п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, які додано до позову та положенням статті 1048 ЦК України. Верховний Суд України неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 08.05.2024 року у справі № 381/1647/21 провадження № 61-4504св23). Також не заслуговують й на увагу доводи представника відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності, адже відповідно до п.12 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. До того ж, відповідно до п.19 «Прикінцевих та перехідних положень ЦК України», у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу вимог ст.ст. 133,137, 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 3500 грн.

Outcome: approved