Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 3606874. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що підписана електронним цифровим підписом ТОВ «МІЛОАН» та акцептований [PERSON] шляхом підписання електронним підписом. За умовами Договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 3000 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити комісію та проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит від 03.10.2021 № 3606874, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023, у тому числі і за договором про споживчий кредит від 03.10.2021 № 3606874, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 19464 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16200 гривень, та заборгованість за комісіями 264 гривні. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся за захистом своїх прав з цим позовом до суду, яким просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 9000 гривень. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ріпкинський районний суд Чернігівської області ухвалою від 08.01.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Ухвалою від 19.02.2025 здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.03.2025. Ухвалою від 13.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2025. Ухвалою від 01.04.2025 повторно витребувано інформацію у АТ «ПриватБанк» та оголошено перерву у судовому засіданні до 22.04.2025. 22.04.2025 у зв`язку із складністю справи відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 12:40 24.04.2025. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить відмітка в довідці про причини повернення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому разі днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку (пункт 3 частини 8 статті 128 ЦПК України). Оскільки судова повістка відповідачу направлялась судом на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, повернення судової повістки із відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним повідомленням її про розгляд справи. Відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача у позовній заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, з урахуванням положень частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом 24.04.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 03.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3606874 (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.2. якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 гривень. Відповідно до пункту 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 03.10.2021 (строк кредитування). Відповідно до пункту 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредитом (дата платежу): 02.11.2021. Відповідно до пункту 1.5.2. Договору проценти за користуванням кредитом: 900 гривень, які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з пунктом 1.6. Договору Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з пунктом 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 264 гривні, яка нараховується за ставкою 8.80 відсотків від суми кредиту одноразово. 13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит від 03.10.2021 № 3606874, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу від 13.01.2022 № 13-01/2022-79, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 2848 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір від 03.10.2021 № 3606874. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023, у тому числі і за договором про споживчий кредит від 03.10.2021 № 3606874, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під № 65086 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 3606874. Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитним договором від 10.01.2023 № 3606874, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , відповідач свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконав, внаслідок чого, має заборгованість, яка становить 19464 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 гривень, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9900 гривень, нараховані відсотки за кредитним договором 6300 гривень та заборгованість за комісіями 264 гривні. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в частині 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із статтями 6, 627 ЦК України та статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не було подано до суду жодних доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, долученого до матеріалів справи позивачем. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що в порушення норм закону та умов Договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором\~ від 03.10.2021 № 3606874 в розмірі 19464 гривні, у межах заявлених вимог, обґрунтовані і підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2422,40 гривень, які, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 9000 гривень, які підтверджуються договором про надання правової допомоги від 02.09.2024 № 02-09/2024-8, Заявкою на надання юридичної допомоги від 01.11.2024 № 21, витягом з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024, платіжною інструкцією від 13.12.2024 № 0481460003. Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 9 000 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 9000 гривень підтверджені матеріалами справи. Водночас, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про зменшення понесених позивачем витрат на правову допомогу з 9000 до 3500 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладено,

Outcome: approved