Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просили суд оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , військовослужбовця ЗСУ, - загиблим (померлим) [INFO] під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько-Українській війні. Заявники мотивують свої вимоги тим, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] , який у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України був мобілізований на військову службу 17.06.2024, яку проходив у складі Військової частини [NUMBER] на посаді старшого стрільця-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону. Під час участі у бойових діях, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, а також на відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, 13.09.2024 в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області [PERSON] зник безвісти, про що заявником [PERSON] 16.09.2024 отримано сповіщення сім`ї №405 з [INFO] . 17.09.2024 заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися із відповідними заявами до поліції по факту зникнення безвісті їхнього сина [PERSON] та постановою слідчого від 18.09.2024 їх визнано потерпілими по кримінальному провадженню № 12024221090000914 від 17.09.2024. Згідно з актом службового розслідування ВЧ [NUMBER] вбачається, що старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 13.09.2024 орієнтовно о 00:50 год. під час виконання бойового завдання на підставі бойового розпорядження командира № 1994/250/79/141 від 28.08.2024 в районі північніше населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області в результаті скиду вибухового пристрою з ворожого дрону. Визнання [PERSON] загиблим потрібно заявникам для оформлення права на спадщину відповідно до Цивільного кодексу України, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі компенсацій і допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця та реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, що є необхідним для виконання вищезазначених правових дій. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник заявників адвокат Коваленко М.В. подану заяву підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві, проти слухання справи без участі належним чином повідомлених заінтересованих осіб не заперечував. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] до суду не з`явився, відзив та письмові пояснення у встановлені процесуальні строки також не надані. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. 24.02.2022 підрозділами збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснено повномасштабне вторгнення в Україну з метою ведення агресивної війни, заподіяння шкоди інтересам та суверенітету держави, зміни територіальних меж, захоплення територій України, та порушення порядку, встановленого Конституцією України. З 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на всій території України було введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та який діє станом на теперішній час. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.1987 батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 17.06.2024 був мобілізований на військову службу [INFO] та проходив службу у складі Військової частини [NUMBER] на посаді старшого стрільця-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону. Сповіщенням сім`ї № 405 від 16.09.2024 заявнику [PERSON] повідомлено про те, що солдат [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання зник безвісти 13.09.2024 в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області. За поданими заявами [PERSON] та [PERSON] до Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесені відомості до ЄРДР за №12024221090000914 від 17.09.2024 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України. Постановами слідчого від 18.09.2024 [PERSON] та [PERSON] визнано потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. Матеріали справи містять акт службового розслідування, за фактом безвісти зниклого солдата [PERSON] , на підставі якого встановлено, що старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 13.09.2024 орієнтовно о 00:50 год. під час виконання бойового завдання на підставі бойового розпорядження командира № 1994/250/79/141 від 28.08.2024 в районі північніше населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області в результаті скиду вибухового пристрою з ворожого дрону. Проведенням наземних пошукових та евакуаційних заходів в районі, де востаннє виходив на зв`язок та зник безвісти солдат [PERSON] , ускладнене ворожим вогневим контролем місцевості та ризиком ураження евакуаційної групи. Відомості про самовільне залишення частини, добровільну здачу чи захоплення в полон, дезертирство під час несення служби - не підтвердилися. Відповідно до витягу з журналу ведення бойових дій 3 механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] інв. № 79/141/64 від 11.06.2024 у ході ведення бойових дій о 00:50 год. 13.09.2024 здійснено ворожий скид з дрону невідомого вибухового пристрою по позиціях, внаслідок чого зник зв`язок із солдатом [PERSON] . Зв`язок відновити не вдалося, у зв`язку з чим військовослужбовець вважається таким, що зник безвісти. Інструктор 3 механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] у своїх письмових поясненнях, які відображені в акті службового розслідування, пояснив наступне. Молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] з 28.08.2024 по 13.09.2024 виконували бойове завдання на визначеній позиції. Приблизно о 23:30 год. 12.09.2024 після заміни їх на позиціях молодший сержант [PERSON] та солдат [PERSON] вирушили з позиції до точки виходу з району виконання. Супровід військовослужбовців здійснювався за допомогою БПЛА. Сержант [PERSON] спостерігав за виходом військовослужбовців по стріму з БПЛА. Приблизно опівночі з 12 на 13.09.2024, відійшовши від бойової позиції приблизно на 600 метрів, по військовослужбовцях ворог скинув вибуховий пристрій з дрону. Внаслідок вибуху обидва військовослужбовці отримали важкі поранення ніг та не могли надалі йти. Молодший сержант [PERSON] міг повзти, а тому йому наказали укритися антидроновою накидкою та спробувати повзти до суміжної позиції, на якій перебували військовослужбовці [NUMBER] механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] . Суміжна позиція була орієнтовно за 300 метрів від місця ураження, а шлях проходив через відкриту місцевість. Цю відстань молодший сержант [PERSON] подолав за ніч та лише на світанку дістався позиції суміжного підрозділу. Солдат [PERSON] через важкість поранення не міг повзти, а тому він накрився антидроновою накидкою та очікував на групу евакуації. Ближче до світанку група для евакуації була готова. Засобами БПЛА було оглянуто місце, де востаннє перебував солдат [PERSON] , однак виявити військовослужбовця за допомогою тепловізійної камери не вдалося, теплового сліду не було. Оглянувши місце з використанням звичайної камери на місці ураження виявлено тіло військовослужбовця без ознак життя. Вірогідно це був солдат [PERSON] . Провести евакуацію тіла надалі було неможливо у зв`язку з інтенсивними артилерійськими та мінометними обстрілами місцевості. Бойовий медик 3 механізованого батальйону Військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] у своїх письмових поясненнях, які відображені в акті службового розслідування, пояснив наступне. Молодший сержант [PERSON] , спільно з солдатом [PERSON] , з 28.08.2024 вийшли на виконання бойового завдання та перебували на позиціях до 13.09.2024, оскільки спроби провести ротацію до цієї дати завершилися безуспішно через високу щільність обстрілів. Опівночі з 12 на 13.09.2024 військовослужбовців замінили і вони вирушили до точки евакуації. Орієнтовно за 300 метрів до вказаної точки молодший сержант [PERSON] отримав вибухове поранення - він відчув вибух та біль в ногах. Обоє військовослужбовців отримали важкі поранення та надалі не могли йти. Молодший сержант [PERSON] наклав турнікети на обидві ноги солдату [PERSON] , який на той момент залишався при свідомості. За декілька хвилин після одержання поранення молодший сержант [PERSON] отримав наказ просуватися до точки евакуації, а солдата [PERSON] щільно укрили антидроновим плащем, його мала забрати евакуаційна група за можливості. Протягом ночі молодший сержант [PERSON] повз до позиції суміжного підрозділу, де йому надали допомогу. Під час переміщення молодший сержант [PERSON] чув вказівки від командування солдату [PERSON] повзти за дроном в напрямку евакуації, однак від того відповіді не було. В ході проведення службового розслідування неправомірних дій з боку солдата [PERSON] не встановлено, у зв`язку з чим відсутні положення нормативних актів, які були порушені. Виходячи з предмету та матеріалів службового розслідування, вина солдата [PERSON] відсутня. Факт вчинення правопорушення з боку солдата [PERSON] не встановлено. За результатами розслідування солдата [PERSON] визнано таким, що зник безвісти 13.09.2024 під час виконання бойового завдання північніше населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, що є бойовою людською втратою. Його зникнення безвісти визнано таким, що пов`язане із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. Згідно з ч.ч.2,3 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Зі змісту частин першої та другої статті 46 ЦК України вбачається те, що цивільним законодавством передбачається декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: - по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; - по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; - по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; - по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17). Суд вважає, що шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 р. у справі №490/342/17; ), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Як відомо зі сповіщення [PERSON] оголошений зниклим безвісти від 13.09.2024 під час ведення бойових дій поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання. Тобто, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій (синонім бойових дій), а не воєнного стану. Під час цього бою або воєнної дії [INFO] загинув [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Воєнні дії тривають і по теперішній час. Заявники звернулися до суду із заявою 27.03.2025, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч.2 ст. 46 ЦК України. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, а саме ст.ст. 305-308 ЦПК України, також відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи загиблим та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області. З моменту події 13.09.2024 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, відповідно до ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який неодружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Заявники мають особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу їхнього сина [PERSON] , якого просять оголосити загиблим. Оголошення їхнього сина померлим заявникам необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявників як членів сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявники просять оголосити загиблим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявників як членів сім`ї загиблого військовослужбовця. Враховуючи наведене, беручи до уваги докази на які посилаються заявники, зокрема акт службового розслідування, який ґрунтувався на поясненнях очевидців, рапортах, доповіді про факт зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] , поясненнях командира у підпорядкуванні якого перебував військовослужбовець [PERSON] , а також на свідченнях очевидців щодо обставин його останнього бойового завдання, з урахуванням підстав звернення до суду, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є цілком законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved