Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

04 вересня 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій позивач просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по цивільній справі №646/2644/23 від 18.08.2023 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 11.09.2023 рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 07.06.2023 по справі №646/2642/23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова по цивільній справі №646/2644/23 від 18.08.2023 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), починаючи з 07.06.2023 до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я, про що, свідчать виписки із закладів охорони здоров`я, які стверджують, що дитині необхідна безперервна довічна, комплексна терапія та копії чеків на медикаменти, виписані лікарем та проходження додаткових обстежень. Згідно медичного висновку №264/683 від 11 вересня 2023 року, дитині надано статус дитини з інвалідністю. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я у дитини, виникає потреба у підтриманні фізичного виховання та розвитку здібностей. З цією метою дитина відвідує гуртки з художньої гімнастики та плавання. Під час військового стану стало неможливим підтримувати комунікативний розвиток дитини дошкільного віку без відвідування комунальних закладів освіти. Тому, з метою формування особистості, яка буде здатна отримувати глибокі знання, професійні навички, орієнтуватися, самореалізовуватися, саморозвиватися, самостійно приймати правильні рішення, дитина відвідує приватний дитячий садок, таким чином створюючи додаткові витрати на утримання дитини. Позивач вказує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, на думку позивача, від може сплачувати достатній розмір аліментів. У зв`язку з викладеним, позивач просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання. 10.10.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Острицький А.О. подав відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення з приводу позовних вимог, посилаючись на таке. Позивачка не надає жодних належних доказів погіршення свого матеріального стану. Так, жодна виписка із закладів охорони здоров`я, жоден консультативний висновок, на які посилається позивачка, не має рекомендації щодо занять з художньої гімнастики та плавання. Тобто заняття дитини в зазначених гуртках не є необхідними для покращення стану її здоров`я. Фізичні навантаження можна отримати на заняттях бігом, футболом, баскетболом на спортивних майданчиках біля житлових будинків. Крім того, представник відповідача звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів занять дитини в гуртках з художньої гімнастики та плавання та доказів оплати таких занять. Представник відповідача вказує, що позивачка обрала приватний дитячий садок в той час, коли в м. Харкові працюють дитячі садки комунальної власності, наприклад метро-садочок, де вартість послуг значно менша ніж 7500 грн. щомісяця. Окремо зазначає, що відповідач працює змінами, між якими декілька днів має вихідні, які може проводити з донькою, займатись з нею фізичним вихованням, біля будинку, де мешкає відповідач, чудові спортивні майданчики. Посилання позивачки на рекомендації лікарів щодо вживання ліків слід оцінювати критично, оскільки це рекомендації, а не обов`язковий курс лікування. Позивачка не надає жодних доказів саме необхідності вживання наведеного переліку ліків (протоколи лікування, тощо). Окрім того, позивачка не надає жодних доказів вартості ліків. Представник відповідача звертає увагу суду, що в Україні діє Урядова програма «Доступні ліки». З 27 лютого 2023 року діє Реєстр лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою «Доступні ліки». Починаючи зі старту програми (2017 рік) пацієнти з серцево-судинними захворюваннями, бронхіальною астмою чи діабетом II типу мають можливість отримати ліки безоплатно або з доплатою. З 1 квітня 2019 року Національна служба здоров`я України адмініструє програму реімбурсації лікарських засобів «Доступні ліки». І напряму відшкодовує аптекам вартість відпущених пацієнтам ліків за рецептом. Програма «Доступні ліки» дозволяє зменшити фінансове навантаження на пацієнтів та збільшити доступність ліків. Наказом МОЗ України від 20.02.2024 №279 затверджено Перелік лікарських засобів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на 12 лютого 2024 р. та Перелік медичних виробів, які підлягають реімбурсації за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, станом на 12 лютого 2024 р. Документ набуває чинності з 27 лютого 2024 р., з цієї дати втратить чинність наказ МОЗ України від 21.08.2023 №1495, яким було затверджено попередні переліки. Перелік лікарських засобів, які підлягають реімбурсації, складається з переліків, зокрема: хронічних хворобах нижніх дихальних шляхів. Але позивачка не пояснює, чому не звертається до сімейного лікаря для забезпечення ліками за урядовою програмою. Окрім того, деякі ліки, які зазначає позивачка, мають аналоги, які мають ту саму діючу речовину, але в аптеках продаються за значно меншу ціну. \~ \~ \~ \~ Щодо вартості\~аналізів які,\~як зазначає\~позивачка,\~необхідність зазначених\~аналізів та\~їх вартість\~не підтверджена жодними доказами, чеки на аналізи, які надані позивачкою, видані приватними лабораторіями та медичними центрами які мають вартість послуг значно вищу ніж комунальні медичні заклади. Виписки із закладів охорони здоров`я, на які посилається позивачка, не є належними доказами саме погіршення матеріального стану. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб 3 028 грн., а для дітей віком до 6 років - 2 563 грн. Відповідач щомісяця сплачує аліменти на дитину в розмірі 25% своїх доходів, що у вересні 2024 року склало 5 008,99 грн. Позивачка працює бухгалтером в Український університет залізничного транспорту (УкрДУЗТ) та отримає заробітну плату близько 15 000 ...20 000 грн. Таким чином, сумарні витрати на утримання дитини з боку обох батьків більше ніж втричі перевищують прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, що є достатнім для забезпечення належного рівня життя дитини, її гармонійного розвитку. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Острицького Андрія Олеговича задоволено. Витребувано у Українського державного університету залізничного транспорту (61001, м. Харків, площа Фейербаха, 7, код ЄДРПОУ 01116472): довідку про працевлаштування [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у УкрДУЗТ, довідку про нараховану та виплачену заробітну платню [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за серпень та вересень 2024 року; довідку про нараховану та виплачену заробітну платню [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за серпень та вересень 2024 року. Підготовче судове засідання відкладено. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року закрито підготовче провадження по справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши позивачку та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.06.2023. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина, донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 14.01.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі №646/2644/23 від 09.06.2023 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового наказу, 18.08.2023 був виданий виконавчий лист по справі №646/2644/23. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей\~150,\~180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1,2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно достатті 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положеньстатті 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою\~статті 182 СК України\~у редакції\~Закону України від 03.07.2018 №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначені\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно з частиною першої статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Ураховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин. По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього покращився матеріальний стан. По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені\~ст.182 СК України, які необхідні для визначення розміру аліментів. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, від 28.05.2021 у справі №715/2073/20 викладено такий правовий висновок щодо застосування\~статті 192 СК України: «Статтею 192\~СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану». Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи надані позивачем докази, судом встановлено, що дитина сторін має інвалідність, у зв`язку з чим потребує регулярних обстежень, лікування, спеціальних засобів та навчання з певними особливостями, тому суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача є недостатніми для забезпечення дитині достатнього життєвого рівня, розвитку та лікування, з огляду на специфіку хвороби. Згідно\~статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Крім того, суд зауважує, що малолітній [PERSON] , [INFO] надано статус інваліда на підставі медичного висновку №264/683 від 11.09.2023, тобто після розгляду заяви [PERSON] про стягнення аліментів та постановлення судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі №646/2644/23 від 09.06.2023. Отже, судом встановлено, що після встановлення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини доходів та стягнення з відповідача аліментів, стан здоров`я малолітньої дитини погіршився та раніше визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини, її лікування та гармонійного розвитку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працевлаштований та має щомісячний дохід, у його власності перебуває нерухоме та рухоме майно, проти чого не заперечував представник відповідача, інших осіб на утриманні не має. Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо погіршення його стану здоров`я, майнового стану, перебування на його утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні. Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, позивач не довела належними та достатніми доказами, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі та що потреби дитини виправдовують стягнення аліментів у вказаному у позові розмірі. На підставі вищевикладеного, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , до 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів, на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial