Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. 11.02.2025 до суду подано позов [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Гончарук Р.О. до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , однак він проживає окремо від дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків,не забезпечує дочку фінансово, не цікавиться її станом здоров`я, не займається її фізичним, духовним та моральним розвитком. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.07.2013 стягнуто аліменти з відповідача на утримання його дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 05.07.2013 року і до її повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП [NUMBER] [PERSON] з січня 2022 року по січень 2025 року аліменти на утримання дочки не сплачував. Станом на 01.02.2025 загальний розмір заборгованості складає 38 149 грн. Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.01.2025 у справі 143/24/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 100 годин громадських робіт. На підставі наведеного, [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Гончарук Р.О. звернулась до суду зі вказаним позовом. Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.02.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 22). Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 12.02.2025 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 05.03.2025, залучено орган опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, витребувано з органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради висновок щодо розв`язання спору у справі (а.с. 24-25). 05.03.2025 розгляд справи було відкладено за клопотання представника позивача- адвоката Гончарука Р.О. та представника Служби у справах дітей Погребищенської міської ради (а.с. 34-35). 18.03.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання представника Служби у справах дітей Погребищенської міської ради Мединської О.В. про долучення до матеріалів справи акту обстеження умов проживання дитини від 24.02.2025 та висновку про доцільність позбавленнгя батьківських прав (а.с. 43-47). Ухвалою суду від 26.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 55). Представник позивача- адвокат Гончарук Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні вимог позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] . Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволенні позовних вимог. Допитана в судовому засіданні, в присутності психолога [PERSON] , дитина стосовно якої вирішується питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] пояснила, що батько не телефонує їй, не приймає участі в її вихованні, не вітає з днем народження та святами, а тому вона хоче, щоб його позбавили батьківських прав. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.06.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.07.2013 стягнуто аліменти з відповідача на утримання його дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 05.07.2013 року і до її повноліття (а.с. 16). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів АСВП [NUMBER] [PERSON] з січня 2022 року по січень 2025 року аліменти на утримання дочки не сплачував. Станом на 01.02.2025 загальний розмір заборгованості складає 38 149 грн (а.с. 19). Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.01.2025 у справі 143/24/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді 100 годин громадських робіт (а.с. 17-18). Відповідно до довідки №78 від 27.01.2025, виданої Комунальним закладом «Погребищенський ліцей №1» Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області батько учениці 8-А класу [PERSON] - [PERSON] контакту з ліцеєм не підтримує, успішністю дочки не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 13.03.2025 №99 затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 45-47). Вказані обставини відповідачем не оспорюються та визнаються. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 605 грн. 60 коп. судового збору та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved