Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

23.12.2024 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд: стягнути на позивача з відповідача заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в сумі 23401,02 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 31.12.2024 року відкрито спрощеному провадженні з викликом учасників справи та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та просив справу розглядати без його особистої участі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із відсутністю укладеного договору з КП «Теплопостачання м. Одеси» щодо надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідачза особовим рахунком № [NUMBER] , у якої станом на 01.02.2024 р. існує заборгованість в сумі 23401,02 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов?язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). За правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі). Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 року на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua. Таким чином, судом встановлено, що станом на 06.11.2021 року типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів. Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. За приписами ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов?язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджені постановою КМ України від 21.08.2019 р. №830, споживач зобов?язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Стосовно тверджень відповідача, що позивачем до позовної заяви не було додано індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який би підтверджував обов`язок відповідача здійснювати оплату за постачання теплової енергії, суд зазначає наступне. Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року по справі №463/6799/18. КЦС додав, що зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 7 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Згідно з ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України, при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Суд зазначає, що враховуючи норми чинного законодавства та усталену практику Верхового Суду, зауваження відповідача викладенні у відзиві не мають суттєвого значення для розгляду справи. Судом встановлено, що свої зобов?язання боржник не здійснює, в наслідок чого, станом на 01.02.2024 р., виникла заборгованість в сумі 23401,02 грн. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» свої зобов?язання виконує у повному обсязі, а споживач, в порушення ст.ст. 525, 526 ЦК України, несвоєчасно сплачує надані послуги, чим завдає підприємству значну матеріальну шкоду, суд вважає данні обставини достатніми для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved