Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами №2001674399801 від 02.09.2020, №1001859778601 від 19.04.2021, №1002022200601 від 22.11.2021 в загальному розмірі 67168, 16 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ «Перший український міжнародний банк» (далі Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір №2001674399801 від 02.09.2020, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 17000, 00 грн, кредитний №1001859778601 від 19.04.2021, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 25000, 00 грн, кредитний №1002022200601 від 22.11.2021, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 10000, 00 грн. Відповідач не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 09.09.2024 утворилась заборгованість: - за кредитним договором №2001674399801 від 02.09.2020 - в розмірі 31775, 28 грн, з яких заборгованість за кредитом 16940, 59 грн, заборгованість за процентами 14834, 69 грн; - за кредитним договором №1001859778601 від 19.04.2021 - в розмірі 22005, 23 грн, з яких заборгованість за кредитом 14527, 92 грн, заборгованість за процентами 2, 31 грн та заборгованість за комісією 7475, 00 грн; - за кредитним договором №1002022200601 від 22.11.2021 - в розмірі 13387, 65 грн, з яких заборгованість за кредитом 8039, 24 грн, заборгованість за процентами 1, 02 грн та заборгованість за комісією 5347, 39 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 80). Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України, однак матеріали, що направлялися відповідачу, повернулися до суду неврученими адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 02.09.2020 між позивачем та [PERSON] підписано заяву №2001674399801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу Банком видано кредит у розмірі 17000,00 грн строком на 12 місяців. Підписанням такої заяви відповідач беззаперечно підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 11). Сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 10). Пунктом 4 паспорта кредиту визначено, що розмір стандартної процентної ставки - 47,88 %, реальна річна процентна ставка - 47,88 %, орієнтовна загальна вартість кредиту - 12577, 88 грн. З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001674399801 від 02.09.2020 вбачається, що сума кредитного ліміту за таким кредитним договором збільшувалась до 17000, 00 грн (а.с. 46). Згідно розрахунку заборгованості заборгованість за кредитним договором №2001674399801 станом на 09.09.2024 становить 31775, 28 грн, з яких заборгованість за кредитом 16940, 59 грн, заборгованість за процентами 14834, 69 грн (зворот а.с. 50 а.с. 52). 19.04.2021 між позивачем та [PERSON] підписано заяву №1001859778601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу Банком видано кредит у розмірі 25000, 00 грн строком на 24 місяці з процентною ставкою 0,01 %, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2, 99%. Підписанням такої заяви відповідач беззаперечно підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 7). Сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (зворот а.с. 7). Пунктом 4 паспорта кредиту визначено, що розмір процентної ставки - 0,01%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2, 99 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 42942, 47 грн. Перерахування кредитних коштів за таким договором підтверджується платіжною інструкцією від 19.04.2021 (зворот а.с. 46). Згідно розрахунку заборгованості заборгованість за кредитним договором №1001859778601 станом на 09.09.2024 становить 22005, 23 грн, з яких заборгованість за кредитом 14527, 92 грн, заборгованість за процентами 2, 31 грн та заборгованість за комісією 7475, 00 грн (зворот а.с. 47 а.с. 48). 22.11.2021 між позивачем та [PERSON] підписано заяву №1002022200601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу Банком видано кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 24 місяці з процентною ставкою 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2, 99%. Підписанням такої заяви відповідач беззаперечно підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 8-9). Сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (зворот а.с. 9). Пунктом 4 паспорта кредиту визначено, що розмір процентної ставки - 0,01%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2, 99 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 17176, 92 грн. Перерахування кредитних коштів за таким договором підтверджується платіжною інструкцією від 22.11.2021 (а.с. 47). Згідно розрахунку заборгованості заборгованість за кредитним договором №1002022200601 станом на 09.09.2024 становить 13387, 65 грн, з яких заборгованість за кредитом 8039, 24 грн, заборгованість за процентами 1, 02 грн та заборгованість за комісією 5347, 39 грн (а.с. 49 а.с. 50). Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у новій редакції, що діє з 15.03.2021) передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено виписку з особового рахунку відповідача за період з 19.04.2021 по 09.09.2024, з якої вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами на власний розсуд (а.с. 53 - а.с. 66). Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогами №КНО-44.2.2/555 від 09.09.2024 про повернення заборгованості за кредитними договорами, однак станом на момент звернення до суду з позовною заявою відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами [PERSON] не виконала (зворот а.с. 41- а.с. 44). Відповідачем не спростовано доказів, наданих представником позивача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Положення чинного законодавства України не забороняють банку встановлювати комісію за розрахунково-касове обслуговування. Разом з тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Заборгованість за договором №2001674399801 від 02.09.2020 в загальному розмірі 31775, 28 грн суд вважає обґрунтованою та доведеною позивачем, а тому такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, в пункті 4 заяви №1001859778601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 19.04.2021 комісія за обслуговування кредитної заборгованості визначена в розмірі 2, 99 % щомісяця протягом 24 місяців, а в п. 5 паспорта такого кредиту 747, 50 грн щомісяця, що становить 17940, 00 грн за весь строк користування кредитом. Встановивши у кредитному договорі сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 747, 50 щомісяця, що складає 17940, 00 грн, банк не зазначив/не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. При цьому, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 747, 50 в місяць (усього за 24 місяці - 17940, 00 грн грн) значно перевищує половину розміру самого кредиту, отриманого позивачем (25000, 00 грн), що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Крім цього, в пункті 5 заяви №1002022200601 від 22.11.2021 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб комісія за обслуговування кредитної заборгованості визначена в розмірі 2, 99 % щомісяця протягом 24 місяців, а в п. 5 паспорта такого кредиту 299, 00 грн щомісяця, що становить 7136, 00 грн за весь строк користування кредитом. Встановивши у кредитному договорі сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 299, 00 щомісяця, що складає 7136, 00 грн, банк не зазначив/не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. При цьому, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 299, 00 в місяць (усього за 24 місяці - 7136, 00грн грн) значно перевищує половину розміру самого кредиту, отриманого позивачем (10000, 00 грн), що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема зазначити перелік та обсяг послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг з розрахунково-касового обслуговування, за які банком встановлена комісія. Тому в контексті обставин даної справи, а також характеру спірних правовідносин, суд вважає дані умови кредитного договору нікчемними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитних договорів та існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, зазначеними в позовній заяві, та задовольняє заявлені вимоги частково. Так, оскільки судом визнано умови кредитного договору №1001859778601 від 19.04.2021 щодо визначення розміру комісії нікчемними, суд відмовляє в задоволені вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в заявленому позивачем розмірі 7475, 00 грн та стягує заборгованість за таким договором в розмірі 14530, 23 грн, з яких заборгованість за кредитом 14527, 92 грн та заборгованість за процентами 2, 31 грн. Оскільки судом визнано умови кредитного договору №1002022200601 від 22.11.2021 щодо визначення розміру комісії нікчемними, суд відмовляє в задоволені вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в заявленому позивачем розмірі 5347, 39 грн та стягує заборгованість за таким договором в розмірі 8040, 26 грн, з яких заборгованість за кредитом 8039, 24 грн та заборгованість за процентами 1, 02 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1959, 96 грн.

Outcome: partial