Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,8522 га, кадастровий номер 4623688200:05:000:0202, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чишківської сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Мотивував позовні вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,8522 га, кадастровий номер 4623688200:05:000:0202, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чишківської сільської ради Львівського району Львівської області. Повідомив що на випадок своєї смерті [PERSON] належним йому майном не розпорядився. Вказав, що позивач і [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки вступили у фактичне володіння та управління спадковим майном. 07 листопада 2023 року позивач та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравари О.Р. із заявами про прийняття спадщини за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено з мотивів відсутності відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: не представлено доказів родинних відносин; відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку; не вдається встановити наявність родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як батька з сином; не вдається встановити наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , як матері з сином. Зауважив, що виявлені розбіжності в актовому записі про народження [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: у відомостях про його батька записано: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] , а в актовому записі про смерть батька записано: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] ; у відомостях про його матір записано: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] , а у паспорті його матері: прізвище [PERSON] , ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] , що не відповідає актовому запису про народження [PERSON] . Вказав, що встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, а внести виправлення у правовстановлюючі документи є неможливо. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просив витребувати у приватного нотаріуса львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравари О.Р. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 08 січня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18 березня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Розпорядженням № 31 від 16 квітня 2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Пустомитівського районного суду Львівської області визначено головуючого суддю Мусієвського В.Є. Ухвалою від 22 квітня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Шаравари О.Р. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Уповноважено сторону позивача на отримання витребуваних доказів. 18 липня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у їх відсутності. 06 вересня 2024 року від приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Шаравари О.Р. надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи, заведена після смерті [INFO] [PERSON] 18 жовтня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Ухвалою від 27 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 02 грудня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Судове засідання 10 лютого 2025 року о 12 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 23 квітня 2025 року о 12 год. 10 хв. В судове засідання 23 квітня 2025 року не з`явилися усі учасники судового розгляду, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак 17 лютого 2025 року представником позивача [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Зважаючи на відсутність згоди сторони позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2005 року Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Із копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 004945, виданого 06 квітня 2001 року Чишківською сільською Радою народних депутатів, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8522 га, кадастровий номер 4623688200:05:000:0202, цільове призначення якої для ведення сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чишківської сільської ради Львівського району Львівської області. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00041101379 від 23 серпня 2023 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00040739276 від 28 липня 2023 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З довідки № 168, виданої 24 липня 2023 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27 квітня 2023 року Пустомитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 23 травня 1971 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] . З довідки № 197, виданої 24 серпня 2023 року Чишківським старостинським округом Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , окрім позивача, яка була його донькою, також є матір померлого [PERSON] , що встановлено судом та підтверджується долученими до матеріалів цивільної справи документами. Як вказує сторона позивача, спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] , оскільки вступили у фактичне володіння і управління спадковим майном. Виходячи з аналізу статті 1251 ЦК України територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визнання права власності на спадкове майно у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково окрім зазначеного перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Встановлення вказаних обставин має істотне значення для формування належного суб`єктного складу учасників справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Предметом спору у цій справі є визнання права власності в порядку спадкування за законом, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли або не прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Сторона позивача у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі [PERSON] в якості співвідповідача не заявляла. Окрім наведеного, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. При визначенні суб`єктного складу відповідачів у справах про встановлення факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки, а також якщо це організації та установи, в яких позивач буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Звертаючись з даним позовом, представник позивача просив встановити факт родинних відносин між померлими, у правовстановлюючих документах яких містяться розбіжності в написанні їх персональних даних. Слід вказати, що в Державі Україна органами, які здійснюють державну реєстрацію народжень, шлюбів, розлучень та смертей, є органи державної реєстрації актів цивільного стану, територіальний відділ якого не залучено до розгляду справи в якості співвідповідача. Окрім наведеного, з відповіді приватного нотаріуса львівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравари О.Р. № 233/02-14 від 07 листопада 2023 року встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, серед іншого, з причин неможливості встановити родинні відносини між померлими [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як батька з сином, а також родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та спадкоємицею [PERSON] . Таким чином, встановлення вказаного факту впливатиме на права та обов`язки [PERSON] , яка стороною позивача до участі у справі не залучена. Відтак, враховуючи те, що позов у цій справі пред`явлений до неналежного відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі № 619/2796/19-ц. Відповідно до ст. 382 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однак, доказів на підтвердження втрати правовстановлюючого документу суду позивачем надано не було. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed