Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 40 081,52 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.02.2020 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 13.02.2020 року, Відповідач, [PERSON] , відписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач отримав у користування кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту , на наступних умовах: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн.; сток кредитування - 12 місяців; процентна ставка - 43,2 % , у процесі користування рахунком відбулась заміна відсоткової ставки на 42,0 %; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Так, Відповідачем отримано кредитну картку, строк дії якої - 12/55, тип - Універсальна. Далі позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 25.08.2024 рік у відповідача утворилась заборгованість у сумі 40081,52 грн., яка складається з: 40081,52 - заборгованість за тілом кредита. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору . Ухвалою суду від 31 січня 2025 року відкрито провадження і справа призначена до розгляду спрощеного позовного порядку з повідомленням сторін. Отже, вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторони у судове засідання не явилися. При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 13.02.2020 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 13.02.2020 року, Відповідач, [PERSON] , відписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач отримав у користування кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту , на наступних умовах: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн.; сток кредитування - 12 місяців; процентна ставка - 43,2 % , у процесі користування рахунком відбулась заміна відсоткової ставки на 42,0 %; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно або 10% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Так, Відповідачем отримано кредитну картку, строк дії якої - 12/55, тип - Універсальна. Вказана заява про приєднання до Умов і Правил надання послуг підписана відповідачем. У зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору станом на 25.08.2024 рік у відповідача утворилась заборгованість у сумі 40081,52 грн., яка складається з: 40081,52 - заборгованість за тілом кредита. У частинах 1, 3\~ст. 509ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 81ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст.\~76,\~77,\~78,\~79 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~ст. 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. У постанові від 23.01.2018 року (справа № 755/7704/15-ц, провадження № 61-283 св 18) Верховним Судом зазначено, що належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду. У постанові у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц зазначено, що враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку. Надана позивачем підписана відповідачем заява проприєднання доУмов іПравил наданняпослуг підтверджує ознайомлення відповідача з умовами кредитування. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28.10.1999 року у справі "Брумареску проти Румунії", заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29.11.2016 року у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії", заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11.11.1996 року у справі "Кантоні проти Франції", заява № 17862/91, § 31-32; від 11.04.2013 року у справі "Вєренцов проти України", заява №20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22.11.1995 року у справі "S.W. проти Сполученого Королівства", заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~ст. 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4\~ст. 42Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1\~ст. 1ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1, 3\~ст.\~509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, при укладенні договору з відповідачем АТ КБ "ПРИВАТБАНК" дотримався вимог, передбачених чинним законодавством, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову. Враховуючи встановлені вище обставини справи, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved