Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Приютівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі з 26.04.2012 року, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З весни 2014 року відносини між позивачем та відповідачем припинені, вона залишила дитину позивачу на виховання та утримання та зникла у невідомому напрямку, місце перебування її з того часу і по теперішній час не відомо. 08.12.2016 року заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Дитина проживає разом з позивачем за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його повному утриманні. За місцем проживання родини позивачем створені належні умови для проживання та виховання дитини. Фактично з квітня 2014 року відповідачка вихованням та утриманням сина не займається, проживає окремо від дитини, не цікавиться навчанням та вихованням дитини, на надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому цивільно-процесуальним законодавством порядку. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому цивільно-процесуальним законодавством порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , (а.с.26). Згідно витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 08.04.2016 року (а.с.7, 8). Відповідно до Акту обстеження умов проживання №324 від 15.11.2024 року та Витягу №228 від 31.10.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] зареєстрований та проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 9). Згідно довідок № 80, 81 від 31.10.2024 року, виданих директором Недогарської гімназії Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, вихованням та навчанням [PERSON] займається його батько. Дитина належним чином підготовлена до школи та не має пропусків без поважних причин. Батько [PERSON] постійно відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням та успіхами дитини. А мати, [PERSON] , не цікавилася вихованням та утриманням дитини. Вчителям не телефонувала, батьківські збори не відвідувала жодного разу, запиту з приводу дитини не надсилала (а.с.10-11). Згідно довідки Служби у справах дітей Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 04.11.2024 року, за період з серпня 2020 року по листопад 2024 року на адресу служби у справах дітей звернення або заяви з приводу усунення перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] або участі у його вихованні та утриманні від матері [PERSON] не надходили (а.с.12). Відповідно до Довідки-характеристики від 01.11.2024 року Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області мати [PERSON] вихованням малолітнього сина [PERSON] не займається. [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до розрахунків Першого правобережного відділу Державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) мати [PERSON] станом на 06.11.2024 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у сумі 73 893,07 грн. (а.с.23-25). Згідно висновку Виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №233 від 26.11.2024 року, орган опіки вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.21-22). Свідок [PERSON] повідомила, що вона мешкає на [ADDRESS] . З сім`єю Маловацьких вони є сусідами з 2011 року, живуть поруч, дитина проживає на [ADDRESS] , вони бачуться кожного дня. Мама дитини [PERSON] - [PERSON] не проживає з сином з 2014 року, мати участь у житі дитини не приймає, дитина повністю на виховані батька [PERSON] . Він виховував дитину, водив у дитячій садочок, дитина завжди доглянута та охайна. Її діти з [PERSON] одного віку, вони разом ходили у дитячий садок, а потім і у школу, тому ій відома інформація щодо [PERSON] . Мати [PERSON] , вела не гарний спосіб життя, вживала алкоголь, мала неадекватну поведінку, що з нею і де вона перебуває наразі їй не відомо. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю позивача та бабусею дитини [PERSON] , 2012 р.н. Її син у 2012 році уклав шлюб з відповідачкою, в них народилась дитина [PERSON] у 2012 році. У 2014 році вони розійшлись, бо [PERSON] вела не гарний спосіб життя. У 2014 році відповідачка покинула чоловіка та сина. З того часу відповідачка ніяк не допомагала своїй дитині, не виховувала сина, жодного разу не зателефонувала за весь час ні чоловіку, ні дитині. За весь час мати не цікавилась дитиною. Дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає наразі з бабусею [PERSON] , а його батько [PERSON] зараз призваний до лав Збройних Сил України, приблизно пів року. До цього вони з батьком проживали разом. Його мати звати [PERSON] , більше про неї він нічого не знає. Мати з ними не мешкає 10 років, за весь цей час вона його не відвідувала, не телефонувала, весь час він з нею не спілкувався. Його вихованням займається бабуся і батько. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.164 СК України, батьки у разі ухилення від виконання своїх обов`язків, можуть бути позбавлені батьківських прав. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки відповідачка тривалий час не цікавиться своїм малолітнім сином, не виховує та матеріально не утримує його і судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які вона не піклується про свого сина, не проявляє до нього щонайменшої материнської турботи, суд вважає, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам дитини та його благополуччю. На підставі ст.ст. 150, 164-166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved