Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

30 січня 2025 року [PERSON] , звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохає стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28 грудня 2019 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Бродщинської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 5. За час спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитини проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного ,розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивачка одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 25% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідач інших осіб на утриманні немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями справу 30.01.2025 передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 20 лютого 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 24 березня 2025 року. 24 березня 2025 року судове засідання відкладено на 30 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. У визначений строк відповідач правом відзиву не скористався, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав. У судове засідання 30 квітня 2024 року сторони не з`явилися. Позивачкою подано заяву до суду у якій остання прохає справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, про що постановлено ухвалу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2020 року відповідно (а.с.5). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Красненського старостинського округу № 9 Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області малолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відсутність інформації про інших утриманців, а також, враховуючи визнання ним заявлених позовних вимог, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 25 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved