Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до змісту якої просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та інших місць частого відвідування заявниці; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обгрунтування заяви вказує, що 27 листопада 2024 року сторонами був зареєстрований шлюб, та вони проживали вони разом у квартирі заявниці за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання, особливо після народження дитини, [PERSON] , [INFO] , неодноразово вчиняв щодо неї фізичне та психологічне насильство, піднімав руку, що стало підставою для виклику правоохоронних органів. За її черговим зверненням, відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис від 21.02.2025 та зобов`язано залишити місце проживання заявниці, заборонено вхід та перебування в місці проживання заявниці, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Крім того, заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів за фактом вчинення домашнього насильства зі сторони [PERSON] , а саме 12.10.2024 року (ЄО ЖРУП ГУНП від 12.10.2024 № 46611), 21.02.2025 року (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 182), 23.03.2025 року (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 290), 02.03.2025 року (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 786), 12.03.2025 року (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 1596), 13.03.2025 року (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 1696). Однак, такі заходи не сприяли нормалізації стосунків. Також, було проаналізвано\~веб-сайт\~«Судова влада\~України,\~і за\~прізвищем [PERSON] \~судами Житомирської\~області було\~винесено/перебуває\~на розгляді\~велика кількість\~кримінальних проваджень\~та справ\~про адміністративне\~правопорушення.Враховуючи постійне фізичне та психологічне насильство зі сторони [PERSON] , потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - адвокат Бобчик І.М. підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити. В судовому засіданні заявниця [PERSON] пояснила, що під час вагітності та спільного проживання чоловік виявляв ознаки раптової агресії, безпідставно ревнував її і влаштовував сварки. [PERSON] став неадекватним. Шість разів викликала поліцію і лише один раз було складено заборонний припис. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Суд, вислухавши пояснення заявниці [PERSON] та її представника [PERSON] , показання свідка [PERSON] , повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані у справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. За змістом ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту - Закон України), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 Закону України, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2024 року. Від шлюбу у заявниці та [PERSON] народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів за фактом вчинення домашнього насильства зі сторони [PERSON] , а саме: 12.10.2024 (ЄО ЖРУП ГУНП від 12.10.2024 № 46611), 21.02.2025 (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 182), 23.03.2025 (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 290), 02.03.2025 (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 786), 12.03.2025 (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 1596), 13.03.2025 (ЄО ЖРУП № 2 ГУНП № 1696). 21.02.2025 відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис № 473079 у зв`язку із скоєнням ним психологічного насильства стосовно своєї дружини [PERSON] : [INFO] , перебуваючи за місцем проживання в [ADDRESS] , завдав шкоди психологічного характеру. Вказаним приписом, строком на десять діб з 22:10 21.02.2025 до 10:22 03.03.2025, зобов`язано кривдника залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вважаючи, що [PERSON] чинить щодо неї психологічне насильство, заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Згідно п.1 ч.1 ст.350-2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.14 ч.1 ст.1\~Закону №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно пункту 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст.26 Закону №2229-VIII, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Пунктом 9 частини 1 статті 1\~Закону №2229-VIII встановлено, що оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Враховуючи вищенаведені положення Закону №2229-VIII, суд зазначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Положеннями статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що є сестрою заявниці [PERSON] , а [PERSON] є чоловіком заявниці. Вони всі разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Під час вагітності [PERSON] , [PERSON] завжди приходив з червоними очима і відразу лягав спати. Вона була очевидцем постійних сварок між сестрою та її чоловіком. Зокрема, [PERSON] довів Руслану до такого стану, що її поклали у лікарню, коли вона була вагітна. [PERSON] агресивний, вона його боїться, оскільки їй також погрожував фізичною розправою. Наразі [PERSON] забрали в ЗСУ і приблизно три тижні він не турбує їх з сестрою. Разом з тим, заявницею [PERSON] в ході розгляду справи не надано достатніх доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених Законом №2229-VIII. Зокрема, саме по собі звернення заявниці до органів поліції та винесення термінового заборонного припису, за відсутності сукупності інших підтверджуючих наявність ризиків доказів, зокрема, доказів притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, наявність неприязних стосунків між подружжям, не свідчить про вчинення [PERSON] психологічного насильства щодо заявниці та не підтверджує необхідність видачі стосовно нього обмежувального припису. Крім того, терміновий заборонний припис від 21.02.2025 взагалі не містить даних про те, в чому полягало домашнє насильство відносно заявниці та такий припис є формальним. Враховуючи відсутність документального підтвердження наявності ризиків, передбачених Законом №2229-VIII, а також зважаючи, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб і у разі настання відповідних факторів та ризиків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису.

Outcome: dismissed