Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №77475288 у сумі 35\~196,84 грн. та судовий збір у сумі 3\~028,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 29.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77475288, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у сумі 10\~500,00 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору, позикодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 10\~500 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2.2 Договору сторони визначили, що строк позики (строк договору) складає 30 днів із відповідною фіксованою процентною ставкою 1,99% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, сторони обумовили у розмірі 2,70% в день (п.2.3 Договору кредиту). 04 січня 2022 року між ТОВ «Сіроко фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено Договір факторингу №025-040122, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги №09/02/22 від 09.02.2022 Клієнт відступив Факторові, у тому числі, Право Вимоги за Договором позики №77475288 від 29.09.2021, укладеного з [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим заборгованість [PERSON] становить 35\~196,84 грн., з яких: 10\~500,00 грн. заборгованість за сумою позики, 24\~696,84 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 20 березня 2025 року, яке відкладено на 28 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 29.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №77475288, відповідно до якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики (п. 1 Договору). Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Договору визначено суму позики 10\~500,00 грн., строк позики 30 днів, процентну ставку (базову)/ день 1,99% (фіксована). Відповідно до графіку повернення позики та сплати процентів, що зазначені у п. 2 Договору, визначено дату надання позики 29.09.2021, дату повернення позики (останній день) 29.10.2021, знижену процентну ставку/день 0,6965%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70%, пеню %/ день (не застосовується в період карантину) 2,70%, орієнтовну реальну річну процентну ставку 906,08%, орієнтовну загальну вартість позики 12\~693,98 грн., що також відображено у таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком №1 до Договору позики №77475288. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» складає 35\~196,84 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 10\~500,00 грн., заборгованість за процентами 24\~696,84 грн. Згідно договору факторингу №025-040122 від 04.01.2022, укладеного між ТОВ «Сіроко фінанс» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Відповідно до п. 2.1.3. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників. Згідно з витягом з Реєстру Прав вимоги №09/02/22 від 09.02.2022 Клієнт відступив Факторові Право Вимоги за Договором позики №77475288 від 29.09.2021, укладеного з [PERSON] , на загальну суму заборгованості 35\~196,84 грн., з яких 10\~500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24\~696,84 грн. заборгованість за процентами. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000004820/ТНПП від 20.12.2024 встановлено, що відповідач 29.09.2021 отримав кошти у сумі 10\~500,00 грн. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернув. Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитором нараховані базові відсотки за користування кредитом за період з 29.09.2021 по 27.01.2022 у сумі 25\~074,00 грн., 08.11.2021 відповідачем в рахунок сплати відсотків сплачено 377,16 грн. Згідно договору позики №77475288 від 29.09.2021 встановлений строк кредитування 30 днів, отже дата повернення кредиту 29.10.2021, що також відображено у графіку платежів до договору. Умов пролонгації строку кредитування договір не містить. Отже кредитор має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91). Суд зазначає, що нарахування кредитором відсотків у період з 30.10.2021 по 27.01.2022 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредитування, передбаченого договором. Кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитом з 29.09.2021 по 29.10.2021. Ураховуючи, що кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 30.10.2021, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Крім того, суд вважає за необхідне врахувати в рахунок погашення відсотків суму 377,16 грн., які сплачені відповідачем 08.11.2021, тобто після закінчення строку кредитування. З урахуванням зазначеного вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у сумі 1\~816,74 грн. ((30 днів*73,13 грн./день)-377,16 грн.) На підставі\~зазначеного вище,\~ураховуючи,\~що отримані\~та використані\~відповідачем кредитні\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу не\~повернуті,\~нарахування позивачем\~процентів за\~межами строку\~дії договору\~необґрунтоване,\~позовні вимоги\~підлягають частковому\~задоволенню шляхом\~стягнення з\~боржника [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 12\~316,74 грн., яка складається з суми боргу 10\~500,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 1\~816,74 грн. У решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 12\~316,74 грн., що становить 35% позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1\~059,80 грн.

Outcome: partial