Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, просить суд стягнути з Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у справі 686/18337/24 про поновлення на роботі за період з 09 жовтня 2024 року по 03 листопада 2025 року у сумі 103\~677 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 27 серпня 2020 року він призначений на посаду директора Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» (раніше - Хмельницького навчально-виховного об`єднання №28), про що між сторонами укладено контракт на термін: з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2026 року. Наказом в.о. директора департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 31 травня 2024 року №152-к [PERSON] звільнено з посади директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» у зв`язку з переведенням на посаду вчителя технологій та інформатики цього закладу з 18 червня 2024 року, п.5 ст.36 КЗпП України. 11 червня 2024 року [PERSON] звернувся до в.о. директора департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради із заявою про продовження роботи та відкликання заяви про звільнення в зв`язку з тим, що він передумав звільнятися. У відповіді на заяву [PERSON] від 11.06.2024 року в.о. директора Департаменту Кшановська О.В. повідомила про те, що згідно заяв [PERSON] від 31.05.2024 року йому було надано частину щорічної основної відпустки за 2023-2024 навчальний рік, виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та з його ініціативи звільнено з посади директора КЗЗСО «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» 18.06.2024 року шляхом переведення на посаду вчителя технологій та інформатики КЗЗСО «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» (п.5 ст.36 КЗпП України, яка не дає право на відкликання заяви про звільнення). Не погодившись із таким наказом про звільнення, [PERSON] оскаржив його у судовому порядку. 09 жовтня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд ухвалив рішення у справі № 686/18337/24, яким вирішив позов задоволено, визнано протиправним звільнення [PERSON] з посади директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 13 Хмельницької міської ради» з 18 червня 2024 року, скасовано наказ в.о. директора департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 31 травня 2024 року №152-к «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради», що підтверджується копією рішення суду. Рішення суду підлягало негайному виконанню. 09.10.2024 року [PERSON] подав на ім`я керівника Департаменту освіти заяву, у якій просив добровільно негайно виконати рішення суду в частині поновлення на роботі, що підтверджується копією заяви, яка додається. На вказану заяву боржник не відреагував. Постановою державного виконавця від 10 жовтня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76271552, що підтверджується копією постанови державного виконавця. Відповідно до ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. В ході виконання судового рішення державним виконавцем було направлено вимоги про виконання рішення та прийнято рішення про притягнення до відповідальності керівника боржника за затримку у виконанні рішення суду, що підтверджується копіями актів та постанов державного виконавця про накладення стягнень. Однак, незважаючи на вчинені виконавцем дії з примусового виконання рішення суду, Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради так і не виконав. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2024 року Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору змінено в частині нарахованого середнього заробітку. Стягнуто з Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 73659,99 грн. В решті рішення суду залишено без змін, що підтверджується копією постанови апеляційного суду. Після винесення постанови апеляційним судом [PERSON] повторно звернувся до роботодавця із заявою про виконання судового рішення, що підтверджується копією заяви. Незважаючи на це, рішення суду в частині поновлення на роботі донині залишається невиконаним. У зв`язку із цим звертаємося до суду із даною позовною заявою. Протоколом про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 03.02.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджа Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2025 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, розгляд якого провести в порядку загального позовного провадження. 19 лютого 2025 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради в.о. директора Ольги Кшановської, згідно якого остання просить відмовити у задоволенні вимог позивача щодо застосування первісного розрахунку середнього заробітку (1234,25 грн./день), зміненого постановою суду та врахувати при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення різницю в заробітку за час затримки. При цьому вказала, що затримка у поновленні [PERSON] на посаді директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 13 Хмельницької міської ради» пов`язана із тим, що станом на сьогодні дану посаду займає інша особа, яка була прийнята на роботу розпорядженням міського голови, відповідно до частини дев`ятої статті 9 та частини п`ятої та шостої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Департамент освіти та науки не може поновити [PERSON] на посаді директора, оскільки не має повноважень щодо звільнення працівника, що перебуває на зазначеній посаді в даний момент. Департамент освіти та науки Хмельницької міської ради звернувся до суду з проханням надати роз`яснення судового рішення № 686/18337/24 від 09.10.2024 року в частині поновлення [PERSON] на посаді директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 13 Хмельницької міської ради», на що отримав відмову. У зв`язку із веденням правового режиму воєнного стану та змінами в трудовому законодавстві Департамент освіти та науки, виступаючи суб`єктом правових відносин, потрапив у колізійну ситуацію між наділеними правами та юридичними обов`язками, а саме: не наділений повноваженнями щодо звільнення працівника, який перебуває на зазначеній посаді в даний момент, та поновлення раніше звільненого директора закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 13 Хмельницької міської ради». Як уже зазначалося вище, звільнення Позивача відбулося шляхом переведення і він не був позбавлений можливості виконувати трудову функцію, а Хмельницький апеляційний суд у своєму рішенні встановив, що визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції не врахував, що Позивач, будучи звільненим з посади директора ліцею, продовжував працювати вчителем технологій та інформатики, тобто виконувати нижче оплачувану роботу. У зв`язку з цим зазначено, що Позивач і надалі продовжує працювати на нижче оплачуваній роботі та отримувати дохід. Тому вважають за доцільне врахувати, що за період з 09 жовтня 2024 року по 04 лютого 2025 року Позивачу нарахована заробітна плата, без урахування лікарняних та відпускних, в розмірі 46222,12 грн, а всі виплати згідно рішення суду по справі № 686/18337/24 здійснено. Разом з тим, просила розгляд справи провести без участі представника Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради. 24 лютого 2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Прядуна Р.В. відповідь на відзив, згідно якого [PERSON] вказував на те, що 09 жовтня 2024 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/18337/24 його поновлено на роботі на посаді директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради», яке на час звернення до суду не виконано. У зв`язку із цим просив суд в порядку ст. 236 КЗпП України стягнути з Департаменту середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у справі 686/18337/24 про поновлення на роботі за період з 09.10.2024 року по 03.02.2025 року у сумі 103 677 грн. Від відповідача до суду 18 лютого 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, у якій Департамент, не спростовуючи факт невиконання рішення суду, вказує на те, що, начебто, позивачем завищено розмір нарахувань. На думку Департаменту, оскільки Хмельницький апеляційний суд у справі 686/18337/24 змінив рішення суду першої інстанції в частині нарахування втраченого заробітку, то, на думку відповідача, апеляційний суд змінив розрахунок середнього заробітку. Вважає, що у цілях обрахунку суми щоденного втраченого заробітку необхідно брати цифру орієнтовно 898 грн замість 1234,25 грн/день. Як встановлено судами у справі № 686/18337/24 про поновлення на роботі, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 1234 грн. 25 коп. Цей факт має преюдиційне значення, тому не потребує доказування. Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині обрахунку втраченого заробітку у справі № 686/18337/24, не визначав іншої суми середньоденної заробітної плати, про що помилково вказує Департамент. Якщо відповідач за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі отримував інший заробіток, то це може бути враховано судом при покладенні відповідальності на роботодавця відповідальності згідно ст. 236 КЗпП України, а не для зменшення визначеного раніше середньоденного заробітку, цифрове значення якого є фіксованим саме на день звільнення. Протилежні висновки відповідача, наведені у відзиві, свідчать про неправильне розуміння механізму застосування до спірних правовідносин приписів ст. 236 КЗпП України. Не погоджується сторона позивача з доводами Департаменту про те, що, начебто, установа не має повноважень для поновлення [PERSON] , адже на посаді директора перебуває особа, на звільнення якої у Департаменту немає повноважень. Відповідно до п.4.3 Статуту Ліцею №13 Хмельницької міської ради саме Департамент наділений повноваженнями укладати та розривати трудовий контракт із керівником Ліцею, а також реалізовувати інші права, передбачені законодавством та установчими документами Ліцею. Отже, установчими документами Ліцею № 13 питання звільнення і призначення керівника прямо віднесено до повноважень саме Департаменту, який може прийняти відповідне кадрове рішення у законний спосіб. У разі, якщо на посаду директора було запрошено іншу особу, то за законом такий працівник підлягає звільненню в порядку п. 6 ст. 40 КЗпП України - у зв`язку із поновленням на роботі працівника, якого раніше було звільнено незаконно. Це не позбавляє Департамент права запропонувати працівнику, який підлягає звільненню, інше місце роботи чи посаду, з дотриманням вимог трудового законодавства. Таким чином, жодних юридичних перепон чи складнощів для виконання рішення суду на думку позивача немає. Для цього необхідно виключно волевиявлення владного суб`єкта. 04 березня 2025 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Прядуна Р.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої було уточнено позовну вимогу, а саме стягнути з Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] в порядку ст. 236 КЗпП середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у справі №686/18337/24 про поновлення на роботі за період з 09 жовтня 2024 року по 03 лютого 2025 року у сумі 40\~436,17 грн. Підготовче судове засідання 04.03.2025 року було відкладено на 27.03.2025 року на 12 год. 00 хв., за клопотанням сторони позивача. На уточнену позовну заяву відповідач відзив не надіслав. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 18 квітня 2025 року на 14 год. 30 хв. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, разом з тим від представника позивача надійшла заява у якій останній просив провести розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, разом з тим у відзиві на позовну заяву зазначено, щоб розгляд справи проводити за відсутності представника. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання. Положеннями ч. 1 ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено: що 27 серпня 2020 року [PERSON] призначений на посаду директора Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» (раніше - Хмельницького навчально-виховного об`єднання №28), про що між сторонами укладено контракт на термін : з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2026 року. Наказом в.о. директора департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 31 травня 2024 року №152-к [PERSON] звільнено з посади директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради» у зв`язку з переведенням на посаду вчителя технологій та інформатики цього закладу з 18 червня 2024 року, п.5 ст.36 КЗпП України. 09 жовтня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд ухвалив рішення у справі № 686/18337/24, яким вирішив позов задовольнити: визнати протиправним звільнення [PERSON] з посади директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 13 Хмельницької міської ради» з 18 червня 2024 року, скасувати наказ в. о. директора департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 31 травня 2024 року №152-к «Про звільнення [PERSON] », поновити [PERSON] на посаді директора комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №13 Хмельницької міської ради». Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Постановою державного виконавця від 10 жовтня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76271552. Відповідно до ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. В ході виконання судового рішення державним виконавцем було направлено вимоги про виконання рішення та прийнято рішення про притягнення до відповідальності керівника боржника за затримку у виконанні рішення суду, що підтверджується копіями актів та постанов державного виконавця про накладення стягнень. Однак, незважаючи на вчинені виконавцем дії з примусового виконання рішення суду, Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради так і не виконав. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2024 року Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору змінено в частині нарахованого середнього заробітку. Стягнуто з Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 73659,99 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Відповідно ж до ч. 2\~ст. 235 КЗпП України\~працівник, якого поновлено на роботі за рішенням суду має право на отримання середнього заробітку\~за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або винен був дізнатись про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Середній заробіток за весь час вимушеного прогулу при поновленні на роботі є по суті компенсацією заробітної плати, яку\~\~працівник отримував би, якщо б не був незаконно звільнений. Таким чином середній заробіток за весь час вимушеного прогулу при поновленні на роботі є складовою заробітної плати, з якої утримуються необхідні податки і збори. Частиною 2\~ст. 233 КЗпП України\~визначено, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Стягнення середнього заробітку час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі має іншу правову природу\~\~ніж стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу це той заробіток, який працівник втратив у зв`язку з незаконним звільненням, а середній заробіток за час затримки виконання рішення суду направлений на спонукання роботодавця до своєчасного виконання рішення суду про поновлення на роботі та є фактично фінансовим покаранням за невиконання рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи рішення про поновлення на роботі позивача набрало законної сили, проте станом на дату звернення до суду з цим позовом 03.02.2025 року, не виконано. Вказаний факт сторонами не оспорюється. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] йому за період невиконання рішення суду нараховано заробітну плату у сумі 63240,83 гривень. Отже, різниця між заробітком, який мав отримати [PERSON] як директор Ліцею № 13, та фактично отриманим заробітком за період з 09 жовтня 2024 року по 03 лютого 2025 року, становить 40 436,17 гривень (103677грн.-63240, 83 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на його користь\~з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Після уточнення позовних вимог відзив від відповідача не надходив, та зауважень щодо неправильності обрахунку несплаченого середнього заробітку за період з 09 жовтня 2024 року по 03 лютого 2025 року сторона відповідача до суду не надіслала. В свою чергу суд не бере до уваги, як підставу для відмови в задоволенні вказаного позову, зазначену у відзиві на позовну заяву неможливість виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, оскільки вказане не ґрунтується на законі та не є підставою для відмови у виплаті середнього заробітки за вказаним позовом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved