Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2001265118101 від 10.03.2019 року, що утворилась станом на 04.06.2024 року, у розмірі 58793,26 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 36648,20 гривень; - заборгованість по процентам 22145,06 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі вищевказаного кредитного договору відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 37000,00 грн. Однак, відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.06.2024 року складає 58793,26 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивач направив письмову вимогу відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Оскільки відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить провести стягнення вказаної суми заборгованості із відповідачки на свою користь. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року по справі відкрито провадження. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року скасовано заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2024 року та визначено проводити судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні. В заяві про перегляд заочного рішення позивачка [PERSON] не погодилась з позовними вимоги, оскільки вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просила застосувати строк позовної давності. Зазначила, що відсутні первинні бухгалтерські документи позивача на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський рахунок саме відповідача. Окрім того, представник відповідачки [PERSON] адвокат Левченко І.А., подала клопотання, де вказала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вважає необгрунтованим нарахування процентів банком за користування кредитом за ставкою 47,88 %. Також, представником позивача Кущ Я.В. надано до суду заперечення, в якому свої вимоги підтримали. Сторони належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, у своїх заявах просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.03.2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Перший Український міжнародний банк» із Заявою №2001265118101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі шляхом відкриття на ім`я [PERSON] поточного рахунку та надано кредитну картку, встановлено на поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 3000,00 гривень, який згідно довідки про кредитні картки збільшено до 37000,00 грн., з процентною ставкою 47,88% річних, строком відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності від типу Кредитної картки.\~ Позивач, обґрунтовуючи позов, посилався на публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції 06 квітня 2018 року, як невід`ємну частину кредитного договору. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в цій редакції, яка надана позивачем на підтвердження позовних вимог, визначає: предмет договору; строк його дії та умови, згідно яких договір діє на невизначений строк і може бути розірваний за ініціативою сторін (п.2.4.1); види послуг, які надаються в рамках договору (п.3.6); права та обов`язки сторін; відповідальність сторін, та інші умови. Відповідач при підписанні Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява є Приєднанням до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та був ознайомлений із Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору,так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через SMS-повідомлення, зазначений банком. Враховуючи наявність підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачці зазначених умов наявні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, відповідачка станом на 04.06.2024 року має заборгованість у розмірі 58793,26 грн., з яких: 36648,20 грн. - заборгованість за кредитом; 22145,06 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. Доводи відповідача щодо неправомірності заборгованості порушення строків позовної давності,\~суд відхиляє, з огляду на те, що згідно виписки по особовому рахунку, відповідачка користувалася кредитною карткою, здійснювала платежі до 10.11.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та у виписці по рахунку, власного розрахунку відповідачкою надано не було, також не надано належних доказів щодо спростування розрахунку позивача, а посилання відповідача на те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позові, а отже не є належним доказом заборгованості, суд розцінює критично. З наданого банком розрахунку заборгованості станом на 04.06.2024 року має заборгованість у розмірі 58793,26 грн., з яких: 36648,20 грн. - заборгованість за кредитом; 22145,06 грн. -\~заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. Також зазначені суми заборгованості відображені у виписці по особовому рахунку [PERSON] , яка є первинним бухгалтерським документом. Із наданих позивачем доказів, зокрема виписки за особовим рахунком клієнта вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами шляхом отримання готівки, розраховувався ними за товари та послуги, а також здійснював повернення кредитних коштів позивачу. Всі ці дії свідчать про те, що відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними з частковим поверненням. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі N 554/4300/16-ц вказано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Поставою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254 виписка з особового рахунку клієнта є первинним документом та підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна за змістом норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75. Отже, надані позивачем розрахунок і виписка з особового рахунку відповідача, є належними та допустимими доказами в справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитом, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так суми сплачених щомісячних процентів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 256 ЦК України позовна\~давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Кредитний договір укладено між сторонами 10.03.2019 року. Кредитною карткою відповідачка користувалася і здійснювала платежі до 10.11.2022 року. Отже позивач довідався, міг довідатися про порушення свого права та про особу, яка його порушила, саме після вказаної дати, а тому після вказаної дати підлягає обрахуванню загальний строк позовної давності тривалістю три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 07.08.2024 року, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. Разом з тим, згідно п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України підчас дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, який неодноразово продовжувався та з 01 липня 2023 року скасований. Також відповідно до п.19 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України в\~період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» в країні запроваджено воєнний стан, який триває і на час його введення строки позовної давності за зобов`язаннями не сплили. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. В силу статті 141 ЦПК України,\~\~із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати,\~що складаються\~із сплаченого\~судового збору\~в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved