Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право власності на землю серії ІУ-ЛІВ № 063105 від 31.01.2003 року виданий [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] ; та визнати за нею право власності на земельну ділянку (най) площею 2.8612 га. що розташована на території Хоробрівської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ №063105 від 31 січня 2003 року в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її баба [PERSON] померла [INFO] , яка до дня смерті проживала у с.Хоробрів Шептицького району, Львівської області. За життя баба заповіту не залишила. Після смерті баби, відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 2.8612 га. що розташована на території Хоробрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ №063105 від 31 січня 2003 року. На даний момент позивач не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку, оскільки оригінал Державного акту не зберігся а видати його дублікат немає можливості, у зв`язку з чим вона змушена звертатися із даним позовом. Більше того, Державний акт на право приватної власності на земно видано на [PERSON] , а свідоцтво про смерть видано на [PERSON] . Позивач в судове засідання не прибула, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшли заяви про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд приймає визнання позову відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] належав Державний акт на право приватної власності на землю ІУ-ЛВ №063105 із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8612га, що розташована на території Хоробрівської сільської ради. [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки та син [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, крім іншого, родинних відносин між фізичними особами. За таких підстав, суд дійшов висновку про підставність даної позовної вимоги та встановлення факту правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).\~ Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] одержала Державний акт на право приватної власності на землю, однак після її смерті у спадкоємця [PERSON] немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved