Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] , яка заповнена 26 жовтня 1981 року російською мовою на ім`я " [PERSON] , [INFO] ", належить їй, [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона народилась [INFO] , на що вказує її свідоцтво про народження. Розпочала свою трудову діяльність в 1981 році, приступивши до роботи в Коломийському виробничому об`єднанні металовиробів "Прикарпаття". Цією установою їй була видана трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення якої 26.10.1981. Далі продовжила свою трудову діяльність в різних установах, підприємствах. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, 05.02.2025 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, у призначенні пенсії їй відмовлено, оскільки, крім іншого, не взято до уваги трудову книжку, так як у ній прізвище на російській мові " [PERSON] " не відповідає паспортним даним " [PERSON] ". Провести виправлення в трудовій книжці щодо зміни її прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] " вона не має можливості, тому що діловодство на даний час ведеться українською мовою, а також через те, що вона звільнена з роботи. Встановлення факту належності трудової книжки має для неї юридичне значення, оскільки впливає на розмір страхового стажу, а відтак і на розмір та час призначення пенсії. У судовому засіданні представниця заявниці - адвокат Оленин О.Ф. заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Також надала для огляду в судовому засіданні оригінал трудової книжки. При цьому зазначила, що [PERSON] не може в позасудовому порядку внести виправлення в трудову книжку, оскільки з Коломийського виробничого об`єднання металовиробів "Прикарпаття", яке заповнило її трудову книжку, вона звільнена ще в 1983 році. Останній ж запис у правовстановлюючий документ здійснено центром зайнятості ще в 2002 році. Тобто внести виправлення в трудову книжку не має можливості. Крім того, на даний час діловодство ведеться українською мовою. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду письмові пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності. Також вказав, що за результатами розгляду заяви [PERSON] до страхового стажу не враховані певні періоди її роботи, оскільки прізвище на російській мові не відповідає паспортним даним. При цьому Головне управління вважає за можливе встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] , яка видана на ім`я [PERSON] (а.с. 23-25). Заяви та клопотання заявниці, заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 13.03.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її за правилами окремого провадження з викликом заявниці та заінтересованої особи. 31 березня 2025 року від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адресу суду поступили письмові пояснення, в яких він просив розгляд справи проводити за його відсутності. 24 квітня 2025 року представниця заявниці - адвокат Оленин О.Ф. надала для огляду оригінал трудової книжки її довірительки. Фактичні обставини, які встановив суд: згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.02.1976, [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 14). 16 червня 1979 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.06.1979 (а.с. 15). Як указала заявниця, свою трудову діяльність вона розпочала у 1981 році в Коломийському виробничому об`єднанні металовиробів "Прикарпаття". 26 жовтня 1981 року на ім`я " [PERSON] ", [INFO] , заповнена трудова книжка серії [NUMBER] , оригінал якої оглянутий в судовому засіданні. Прізвище " [PERSON] " виправлене на " [PERSON] ". На форзаці трудової книжки є відмітка про зміну прізвища на " [PERSON] ". Першим записом у вказаній трудовій книжці є запис про прийняття 15.09.1981 у Долинську філію Коломийського виробничого об`єднання металовиробів "Прикарпаття" учнем штампувальника металу. Під записом № 8 - відмітка про прийняття штукатуром другого розряду в рембудівництво Болехівського лісокомбінату (наказ № 46/к від 29.01.1988), під записом № 12 - відмітка про звільнення з роботи за власним бажанням (наказ № 187/к від 15.05.1995). Останній запис датується 14.02.2002 та здійснений Долинським районним центром зайнятості (а.с. 8-9). Виписка з наказу № 46/к від 29.01.1988 по Болехівському лісокомбінату вказує на те, що [PERSON] з 01.02.1988 прийнята штукатуром по 2 розряду в рембудівництво (а.с. 11). Довідка № 9 від 29.01.2025 свідчить про те, що по Болехівському лісокомбінату лісопромислове об`єднання "Прикарпатліс" створено відкрите акціонерне товариство "Болехівський ЛК" шляхом перетворення державного підприємства Болехівський лісокомбінат (а.с. 13). Згідно з випискою по наказу № 187/к від 15.05.1995 по АТ "Болехівський лісокомбінат", [PERSON] - підсобну робітницю санаторія-профілакторія - з 15.05.1995 звільнено з роботи за власним бажанням по догляду за дитиною віком до 12 років (а.с. 12). На даний час заявниця звільнена з роботи, перебувала на обліку в Долинському районному центрі зайнятості, де до 2002 року отримувала допомогу по безробіттю, на що вказує архівна довідка (а.с. 28). Досягнувши пенсійного віку, [PERSON] подала до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області заяву про призначення пенсії з відповідним пакетом документів, проте їй було відмовлено у призначенні пенсії, на що вказує рішення № 092850016339 від 12.02.2025 (а.с. 10), тому що до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки від 26.10.1981 серії [NUMBER] , оскільки прізвище на російській мові " [PERSON] " не відповідає паспортним даним " [PERSON] ". Як зазначила представниця заявниці, в позасудовому порядку її довірителька не має можливості виправити недоліки, допущені при оформленні її трудової книжки, шляхом звернення із заявою до підприємства, що видало трудову, оскільки вона звільнена з роботи, та на даний час також ніде не працює. Вищевказані обставини унеможливлюють реалізацію заявницею права на пенсійне забезпечення. Встановлення факту належності трудової книжки має для [PERSON] юридичне значення, оскільки впливає на реалізацію права на пенсію за віком. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, вислухавши представницю заявниці, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оглянувши оригінал трудової книжки, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги письмові пояснення заінтересованої особи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як слідує із роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Суд установив, що трудову книжку серії [NUMBER] було заповнено Коломийським виробничим об`єднанням металовиробів "Прикарпаття" 26.10.1981 на ім`я " [PERSON] , [INFO] ". З описаних вище доказів установлено, що заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Паспорт та ідентифікаційний код вона також отримала на ім`я [PERSON] , [INFO] . Маючи саме таке ПІП та дату народження, вона звернулася до пенсійного органу за призначенням пенсії, у чому їй було відмовлено, в тому числі через відмінність у написанні її прізвища у трудовій книжці з її паспортними даними. Проте, як підтверджується даними із трудової книжки та даними з довідок про підтвердження трудової зайнятості, саме [PERSON] , [INFO] , працювала штукатуром другого розряду в рембудівництво Болехівського лісокомбінату (наказ № 46/к від 29.01.1988) та була звільнена з роботи за власним бажанням (наказ № 187/к від 15.05.1995). Враховуючи надані заявницею докази в їх сукупності, перевірені в судовому засіданні, суд виснує, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою на ім`я " [PERSON] , [INFO] ", фактично належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2.11 Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно із п. 2.12. Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно із ч. 3 ст. 48 КЗпП України, працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд уважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність і повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в її трудовій книжці. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] у позасудовому порядку не має можливості змінити недоліки, допущені при оформленні її трудової книжки, шляхом звернення із заявою до підприємства, що видало трудову, оскільки вона звільнена з роботи, та на даний час також не працює. Таким чином замінити чи внести виправлення у вказану вище трудову книжку заявниця у позасудовому порядку позбавлена можливості. Враховуючи вказане, єдиним способом встановити факт належності трудової книжки є судове рішення. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити, оскільки її вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявниця юридичне значення, оскільки позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсію за віком. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 76, 77, 81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України,

Outcome: approved