Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.11.2023 №1309-6891 в сумі 7000 гривень, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1309-6891, за умовами якого останній перераховано грошові кошти в сумі 7000 гривень, строком користування 300 днів. За користування кредитними коштами [PERSON] повинна була сплачувати проценти, але свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, а тому утворилась заборгованість. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.02.2025 у справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2025. 13.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2025. Ухвалою від 10.04.2025 відкладено судове засідання до 28.04.2025 у зв`язку з повторним викликом відповідача всіма відомими способами. У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Позивач у клопотанні не заперечував проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, з урахуванням положень частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом 28.04.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування. Судом встановлено, що 29.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1309-6891, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 7000 гривень, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, знижена відсоткова ставка 1,20% в день, стандартна процентна ставка 1,50% в день, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить пункт 12 договору реквізити сторін. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019) видав [PERSON] кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору від 02.12.2019 № 4010 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» через систему платежів LigPay 29.11.2023 [PERSON] перераховані кошти в сумі 7000 гривень згідно вказаного кредитного договору. З розрахунку заборгованості за договором від 29.11.2023 № 1309-6891 вбачається, що станом на 14.01.2025 виникла заборгованість у розмірі 35333,88 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 7000 гривень, заборгованості за відсотками 28266,00 гривень, заборгованості по комісії 67,88 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 3689,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 31644,88 гривень, відтак позивач просить стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 7000 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 24644,88 гривень, а разом 31644,88 гривень. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в частині 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту navse.in.ua та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із статтями 6, 627 ЦК України та статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не було подано до суду жодних доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, долученого до матеріалів справи позивачем. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому, відповідно до статей 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 29.11.2023 №1309-6891 в розмірі 31644,88 гривень, у межах заявлених вимог, обґрунтовані і підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2422,40 гривень, які, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладено,

Outcome: approved