Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

13.02.2025\~до Тиврівського\~районного суду\~Вінницької області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона та [PERSON] 10.01.2022 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу дітей не мають. Відповідач відмовляється звертатись до органів ДРАЦС зі спільною заявою про розірвання шлюбу, тому позивачка вимушена звернутись до суду. У випадку відсутності спільної волі подружжя на розлучення або ж за наявності спільних неповнолітніх дітей, розірвати шлюб в Україні можливо виключно у судовому порядку. Зазначає, що сімейне життя між сторонами одразу не склалося. Після одруження з`ясувалося, що сторони мають несумісні характери та різні цілі, інакше дивляться на одні й ті ж речі, ведення спільного побуту. Відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки призвели до припинення спілкування, поступово вони стали один одному чужими. Чоловік є маніпулятором, психічно не стабільною людиною, постійно безпідставно чіплявся до неї, чинив сварки. Подружжя втратило почуття взаємної любові та поваги, яке служать основою для побудови сім`ї. Тому вважає подальше сімейне життя з чоловіком неприпустимим. Примирення з відповідачем неможливе, оскільки сторони не перебувають у сварці, а тільки з`ясували та дійшли висновку, що не бачать спільного майбутнього. В теперішній час шлюб існує формально, сторони не проживають разом. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують 6 місяців. З часу припинення шлюбних відносин, примирення між сторонами не відбулось. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх інтересам. Вважає, що спільне нажите майно сторони поділять мирним шляхом. Шлюб розривають вперше. Вона не бажає стягувати судові витрати з відповідача. Просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище чоловіка « [PERSON] ». Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття провадження 18.02.2025 направлено відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення, 22.02.2025 вручено особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15). Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із досліджених судом доказів вбачається, що 10.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб розпався, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не веде спільного господарства та спільно не проживає. Взаємні почуття та взаємоповага одне до одного втрачено. Подружжя має різні погляди на життя і різні плани щодо майбутнього. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Статтею 51 Конституції України, частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частинами 3, 4\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Частиною 2 статті 104,\~частиною 3 статті 105 СК України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України\~передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за нею суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved