Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У лютому 2025 року позивач, ТОВ «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ\~43453613,\~м.\~Київ), з підстав прострочення зобов`язання за кредитним договором в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості на момент пред`явлення цього позову на загальну суму 17 493,47 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 16 жовтня 2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22034000424819. Відповідно до кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір, що разом становлять єдиний кредитний договір, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка). Відповідно до умов кредитного договору, цільове призначення кредиту: на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом. Відповідно до умов договору, клієнт підтверджує, що він самостійно ознайомився з інформацією на офіційному сайті банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо його укладення. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій банку з метою прийняття клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього кредитного договору, а також що банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням договірних відносин ст.ст. 526, 527 ЦК України, внаслідок чого, 28 березня 2024 року згідно умов договору факторингу № 28/03/24, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за кредитним договором № 22034000424819 від 16 жовтня 2020 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс» та останнє набуло право вимоги до відповідача за цим кредитним договором. Згідно договору факторингу сума заборгованості становить 17 493,47 грн., що складається із основної заборгованості за кредитом в розмірі 12\~171,92 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 0,15 грн. та заборгованість по комісії в розмірі 5 321,4 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №22034000424819 від 16 жовтня 2020 року в розмірі 17\~493,47 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 06 березня 2025 року, після отримання відповіді з Відділу формування та ведення Реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, який в позові клопотав про розгляд справи за його відсутності, що з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із повним задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000424819, згідно умов якого банком надано грошові кошти (кредит) в сумі 24 800 грн., строком на 24 місяці. Кінцева дата кредитування 16 жовтня 2022 року. Цільове призначення: на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 16.10.2020 по 15.05.2021 7% від суми кредиту, з 16.05.2021 по 15.11.2021 5,5% від суми кредиту, з 16.11.2021 по 15.05.2022 4% від суми кредиту, з 16.05.2022 по 16.10.2022 2,25% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі, на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних (а.с.112-113). Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі 24 800 гривень. Із дослідженого судом договору №22034000424819 від 16 жовтня 2020 року встановлено, що відповідач ознайомлена з умовами договору, що підтверджується її підписом в Договорі. Зокрема, [PERSON] зобов`язалася здійснювати повернення кредиту, нарахованих процентів згідно графіку платежів та ознайомлена із загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою, тарифами банку. Відповідач умови договору не виконала, внаслідок чого станом на 28 березня 2024 року, за нею утворилася заборгованість за кредитним договором №22034000424819 від 16 жовтня 2020 року на загальну суму 17\~493,47 грн., що складається з основної заборгованості за кредитом 12 171,92 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 0,15 грн., заборгованість по комісії в розмірі 5 321,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до відповідача за кредитним договором №22034000424819 від 16.10.2020 на загальну суму 17\~493,47 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 89, 96-103). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22034000424819 від 16 жовтня 2020 року в розмірі 17\~493,47 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,20 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 02 січня 2025 року уклав з адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною договір про надання правової допомоги № 43453613, відповідно до умов якого загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження) згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 цього договору, а також гонорар, який визначений у п. 4.9 цього договору, у разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення клієнт зобов`язався сплатити гонорар на користь адвоката в розмірі 6\~000 грн. (а.с. 91-95). Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адіокатом Дорошенко М.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 27 січня 2025 року адвокатом Дорошенко М.А. надано ТОВ «Цикл Фінанс» наступні послуги: 1) правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» - 2\~250 грн. (витрачених 1,5 год.); 2) складання позовної заяви 3\~000 грн. (витрачено 3 год.); 3) формування додатків до позовної заяви 750 грн. (витрачено 1 год.) (а.с. 90). Таким чином, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на правничу допомогу у розмірі\~6 000 грн., що буде достатнім, пропорційним, співмірним складності справи та вартості фактично наданої правничої допомоги.

Outcome: approved