Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підприємство здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньо-будинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт. Рішенням правління Акціонерного товариства Холдингової компанії «Київміськбуд» від 07.12.2007 № 149/0/5-07 та АВІЗО від 26.03.2009 №378 житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] переданий на баланс, обслуговування та експлуатацію ТОВ «Новобудова». Таким чином, позивачу переданий в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 05.12.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 31.01.2020 між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в особі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 05.12.2019, укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , згідно з яким предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і спільного майна та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором. Житлово-комунальні послуги у зазначеному будинку надавались безперебійно. Відповідач не сплачував спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2023 по 01.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 24780,07 грн. Також відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2024 по 01.01.2025 у розмірі 781,49 грн. та інфляційні втрати за період з 01.01.2024 по 01.01.2025 у розмірі 2856,32 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь зазначену вище заборгованість та судові витрати у сумі 3 028 грн. 11.02.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. На підставі рішення правління Акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 07.12.2007 № 149/0/5-07 та АВІЗО від 26.03.2009 №378 передано ТОВ «Новобудова» на баланс, обслуговування та експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2022 № 317777449. 31.01.2020 між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , згідно з яким предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і спільного майна та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за період з травня 2023 року по грудень 2024 року за спожиті послуги складає 21142,26 грн., за період з 01.01.2024 по 01.01.2025 нараховані 3% річних в розмірі 781,49 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 856,32 грн. За цей період відповідач [PERSON] надані послуги оплачував не в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідачем не було надано доказів не надання послуг позивачем або надання ним послуг неналежної якості. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] свої обов`язки щодо оплати наданих послуг виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з січня 2024 року по грудень 2024 року інфляційних втрат в розмірі 2 856,32 грн. та 3% річних в розмірі 781,49 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Проте слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Інфляційні втрати та 3% річних були нараховані на суму заборгованості з наданих послуг з урахуванням вимог постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами). З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, то він має нести відповідальність за прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3 028 грн.

Outcome: approved