Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . За життя, а саме 17 липня 2009 року бабуся залишила заповіт, яким заповідала йому належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . 23 січня 2025 року була зареєстрована Спадкова справа. 27 січня 2025 року приватний нотаріус Саварінська Н.В. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії а саме про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , оскільки ним не було надано документів, що свідчать про прийняття спадщини після померлої бабусі. Починаючи з 24 червня 2000 року він проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також була зареєстрована за вказаною адресою по 05 лютого 2003 року, а з 05 лютого 2000 року [PERSON] була зареєстрована в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . Надати докази, які б свідчили про те, що він та [PERSON] проживали за однією адресою на час її смерті не можливо, оскільки місто, де вони проживали перебуває в зоні бойових дій. Майже всі сусіди, які могли підтвердити факт спільного проживання виїхали за межі Донецької області, зв`язки з ними втрачено, але такі обставини не спростовують наявність у нього права власності на спірний будинок, у якому він проживав з 2000 року та який заповідала йому [PERSON] . Позивач просить суд визнати за ним право власності на будинок зі всіма надвірними та господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , загальною площею: 73,7 кв.м., житловою площею: 54,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Жодних заяв, клопотань учасниками провадження в підготовчому провадженні не подавалося. Позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не подавав. Подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив винести рішення відповідно до законодавства України. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, на підставі наявних у справі доказів постановити рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, які надані позивачем, встановив наступне. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Приписами чинної ст. 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 1216, ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~ Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї.\~ Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла в місті Залізне, міста Торецьк Донецької області ( а.с11). Позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.23), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] ( а.с.25), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] і [PERSON] ( а.с.26). Як зазначає позивач, його бабуся [PERSON] 17 липня 2009 року залишила заповіт, яким заповідала йому [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок [ADDRESS] . Позивач надав суду копію заповіту від 17.07.2009 (а.с.10). З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.01.2025 року ( а.с.12) вбачається, що 23 січня 2025 року приватним нотаріусом Саварінською Н.В. була заведена спадкова справа №08/2025 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.12). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка винесена 26 січня 2025 року приватним нотаріусом Саварінською Н.В. встановлено, що приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину\~за законом на спадкове майно, що залишилося після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка постійно мешкала та була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13). Зі змісту вказаної вище постанови встановлено, що спадкоємцем не надано нотаріусу для оформлення права на спадщину за законом документів, які б свідчили про прийняття ним спадщини, оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємець не проживав і не був зареєстрований зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. Позивач вказує на те, що він, починаючи з 24 червня 2000 року, проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також була зареєстрована за вказаною адресою по 05 лютого 2003 року, а з 05 лютого 2000 року [PERSON] була зареєстрована в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши надані позивачем письмові докази, враховуючи приписи чинного цивільного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав. За приписами ч.2 ст. 13 ЦПК України \~збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування.\~ Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~ Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. З огляду на приписи чинного цивільного процесуального законодавства суд приходить до висновку, що надані позивачем копії письмових доказів не дають суду підстав для прийняття рішення про задоволення позову. Так, позивач заявив позов про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Однак, з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що свідчить про те, що позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, а не за заповітом. Як зазначалося вище спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). Доказів того, що позивачем була подана нотаріусу заява про прийняття спадщини за заповітом суду не надано. Доказів того, що залишений спадкодавцем [PERSON] заповіт від 17.07.2009 року зареєстрований у Спадковому реєстрі і є чинним на час смерті спадкодавця суду також не надано. Доказів постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини суду не надано. Клопотання про витребування у нотаріуса копії заведеної після смерті [PERSON] спадкової справи або інших доказів позивачем не заявлялося. Суд, відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed