Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

23.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 27 січня 2020 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] уклали кредитний договір № 22039000282368. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПАТ «СК «УНІКА Життя» договір добровільного страхування життя від 27 січня 2020. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 74400 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 14400 грн., строком на 60 місяців з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 27.01.2025, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 27.09.2023 утворилась заборгованість у сумі 110270,86 грн, яка складається з: 63800,86 залишок простроченого кредиту; 46470,00 грн залишок прострочених комісій. 11.04.2024 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 11/04/2024, згідно якому останнє товариство набула право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 22039000282368 від 27.01.2020, що був укладений між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 110270.86 грн, яка складається з: 63800,86 залишок простроченого кредиту; 46470,00 грн залишок прострочених комісій. [PERSON] в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду із вищевказаним позовом. Отже, ТОВ «Санфорд Капітал» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором в розмірі 110270,86 грн. та суму понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7\~200, 00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11 год. 00 хв. 10.03.2025 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 17.04.2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті спору (позові) просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою, про день, час та місце проведення судового засідання, повторно в засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею12\~ЦПК\~України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та/або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї\~глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Виходячи з приписів, викладених в ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27 січня 2020 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] уклали кредитний договір № 22039000282368. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА життя» договір від 27 січня 2020 року добровільного страхування життя. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 74400 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 14400 грн., строком на 60 місяців з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 27.01.2025, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення наданих йому грошових коштів та сплати відсотків в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 27.09.2023 утворилась заборгованість у сумі 110270,86 грн, яка складається з: 63800,86 залишок простроченого кредиту; 46470,00 грн залишок прострочених комісій. Відповідно до договору факторингу № 11/04/2024 від 11.04.2024 р. АТ «Банк кредит Дніпро» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Санфорд Капітал». Відповідно до витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 р. ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22039000282368 від 27.01.2020 р. в сумі 110270,86 грн, яка складається з: залишку простроченого кредиту - 63800,86 грн, залишку прострочених комісій - 46470,00 грн. Таким чином,\~ [PERSON] станом 10.04.2024 року має непогашену заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал» за кредитним договором № 22039000282368 від 27.01.2020 в сумі 110270,86 грн. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Санфорд Капітал» слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України судові\~витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 7200,00 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», копію акта прийому-передачі наданих послуг від 16.12.2024, згідно з яким Адвокатське об`єднанням «Альянс ДЛС» надало клієнту ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» такі послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника [PERSON] вартістю 1200,00 грн; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] вартістю 6000,00 грн, всього на суму 7200,00 грн. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 № 10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7200,00 грн не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд враховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні. Отже, з врахуванням складності справи, що віднесена до категорії малозначних справ, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000,00\~грн. Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000,00 грн.

Outcome: approved