Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 березня 2025 року позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Позивач вказує, що 13 квітня 2009 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб, про що Відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено відповідний запис №364. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Донька є повнолітньою особою, навчається у ВДПУ ім. М. Коцюбинського на денній формі навчання, а тому немає можливості працевлаштуватися, щоб самостійно себе забезпечувати. Зазначає, що вона сплачує за навчання доньки 25\~000, 00 грн на рік, несе витрати по забезпеченню доньки їжею та усім необхідним. Відповідач працює на Вінницькій кондитерській фабриці «Roshen», отримує заробітну плату, має змогу утримувати їх спільну дитину, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з 01 березня 2025 року до закінчення навчання або до досягнення нею 23-х річного віку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2006 року, актовий запис №2215 (а.с.18). 13 квітня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08 липня 2011 року, актовий запис №364 (а.с.19). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачкою. Вона досягла повноліття, є студенткою 1 курсу СВО бакалавра, навчається на контрактній основі на факультеті педагогіки, психології і професійної освіти на денній формі навчання, стипендія не нараховується, плата за рік становить 25\~000,00 грн, у 2024 навчальному році здійснено оплату за навчання в сумі 12\~500,00 грн, що підтверджується копією довідки №3 від 14 січня 2025 року, виданої ВДПУ ім. М. Коцюбинського (а.с.6). \~ \~ \~ \~ Відповідно до договору №75101 від 16 серпня 2024 року, укладено між ВДПУ ім. М. Коцюбинського та замовником [PERSON] (позивачем) для здобувача вищої освіти [PERSON] (доньки сторін у даній справі) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 100\~000, 00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2024-2025 н.р. 25\~000, 00 грн, 2025-2026 н.р. 25\~000, 00 грн, 2026-2027 н.р. 25\~000, 00 грн, 2027-2028 н.р. 25\~000, 00 грн. Плата здійснюється щосеместрово (а.с.8-9). [PERSON] здійснила оплату за навчання доньки [PERSON] 06 вересня 2024 року у сумі 12\~500, 00 грн та 07 лютого 2025 року в сумі 12\~500, 00 грн, що підтверджується копіями звіту за господарськими операціями та квитанцією про оплату (а.с.11,12). Позивач [PERSON] працює в ФОП [PERSON] на посаді адміністратора, її заробітна плата за період січень - грудень 2024 року становить 48 509,19 грн (копія довідки про доходи від 09 січня 2025 року, а.с.7). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, однак ще не досягла 23-х річного віку, навчається у ВНЗ на денній формі навчання, власних доходів не має, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, доходу якої недостатньо для належного та повноцінного життя, оплати навчання та закриття базових потреб, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав, а позивач бажає в судовому порядку врегулювати участь відповідача в наданні такої допомоги їх спільній доньці на період її навчання. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості її утримувати суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісячно. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньки матір`ю, як-то визначено ст.200 СК України. При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов та можливості їх сплати у визначеному ним розмірі відповідачем. \~ \~ \~ \~ Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 04 березня 2025 року, а не з 01 березня 2025 року, як-то зазначає позивач, а тому позов цій частині задоволенню не підлягає. Аліменти підлягають стягненню на період навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.2 ст.199 СК України). Разом з тим поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial