Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

В Острозький районний суд звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Кордиш А.А. з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що за життя 18 квітня 2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Грунтківською І.А., та зареєстрований в реєстрі за № 271, в якому залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким все майно, яке буде належати йому на день своєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день своєї смерті, та що згідно з законодавством України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких обмежень, заповів своєму сину [PERSON] . На день смерті [PERSON] вказаний заповіт змінено чи скасовано не було. Зазначив, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з його права власності на частку у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , яке посвідчене дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 22.04.2005р. На день\~своєї смерті\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~та проживав\~сам за\~адресою [ADDRESS] ,\~інших зареєстрованих\~осіб за\~вказаною адресою\~на день\~смерті [PERSON] \~не числиться. Окрім того, зазначає, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини ніким не подавалися. Інших можливих спадкоємців після смерті [PERSON] , крім позивача немає, так як його дружина [PERSON] померла [INFO] , а інший його син [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , та після смерті [PERSON] - спадкоємцями є позивач [PERSON] та [PERSON] (син [PERSON] ). Вказує, що після звернення позивача [PERSON] до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. з приводу можливості заведення спадкової справи після смерті батька [PERSON] було отримано роз`яснення, відповідно до якого позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця. Зазначає, що строк для прийняття спадщини позивач [PERSON] пропустив з поважних причин, оскільки останній відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, 25.02.2022 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації [INFO] . З 30 квітня 2023 року [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , проходить службу на посаді начальника інженерної служби СЧА підтримки управління військової частини [NUMBER] . З 16 грудня 2023 року та станом на 30 квітня 2024 року, тобто останній день спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач бере участь у бойових діях в оперативному підпорядкуванні командувача ОУВ « [INFO] » ОСУВ « [INFO] ». Вказує, що з 16 грудня 2023 року та по даний час позивач [PERSON] постійно знаходиться в районах, де провадяться активні бойові дії та бере в них безпосередню участь, відтак дані обставини у своїй сукупності створили для нього об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] , що і змусило його звернутися до суду з даним позовом. Через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач позбавлений можливості реалізувати своє право, як спадкоємець, на отримання спадщини, а тому змушений звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача - адвокат Кордиш А.А. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що позивач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у зв`язку з аргесією російської федерації проти України, починаючи з 25.02.2022 року по даний час перебуває на військовій службі. Зазначив, що позивач не мав змоги своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку за місцем відкриття спадщини у визначений законом термін. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , окрім позивача немає, оскільки інший син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] та дружина позивача - [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , та після смерті [PERSON] - спадкоємцями є позивач [PERSON] та [PERSON] (син [PERSON] ). Відтак для реалізації позивачем [PERSON] права на спадкування останній змушений звертатися до суду з проханням визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача Острозької міської\~ради Рівненської\~області в підготовче засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, розгляд справи просив здійснювати у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку існують фактичні та правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Суд,\~заслухавши представника\~позивача,\~перевіривши матеріали\~справи,\~дослідивши надані\~докази,\~вважає позов\~обґрунтованим і\~таким,\~що підлягає\~задоволенню з\~наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2023 року (актовий запис № 503 від 01.11.2023 року) (а.с.17). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~яка складається\~з його права власності на частку у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 22.04.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7775623 від 14.07.2005 року (а.с.21-22). [PERSON] був батьком [PERSON] , а [PERSON] - його матір`ю, що підтвержується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.03.1972 року (актовий запис № 19 від 07.03.1972) (а.с.13). [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав сам за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою на день смерті [PERSON] не числиться, що підтверджується довідкою про спільне проживання громадян на день смерті одного з них № 402/01-17-25 від 17.02.2025 року (а.с.18). 18.04.2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Грунтківською І.А., та зареєстрований в реєстрі за №271, відповідно до якого залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким все майно, яке буде належати йому на день своєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день своєї смерті, та що згідно з законодавством України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких обмежень, заповів своєму сину, [PERSON] (а.с.14). Вищевказаний заповіт змінений чи скасований не був, що підтверджується витягом про\~реєстрацію в\~Спадковому реєстрі\~№ 55908206\~від 18.04.2019\~року та\~витягом зі\~Спадкового реєстру\~(заповіти/спадкові\~договори)\~№ 80368825\~від 06.03.2025\~року (а.с.15-16). Після смерті [PERSON] спадкові справи не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80368820 від 06.03.2025 р., таким чином заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини ніким не подавалися (а.с.19). \~ \~ \~ \~Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. №76/02-14 від 06.03.2025 року, наданої позивачу після його усного звернення з приводу можливості заведення спадкової справи після смерті батька [PERSON] , позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.20). Інших можливих спадкоємців після смерті [PERSON] , окрім позивача [PERSON] немає, так як дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO] та інший син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та після смерті [PERSON] спадкоємцями є позивач [PERSON] та [PERSON] (син [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.05.1971р., свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.06.2018 р., витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54113859 від 16.11.2018р., свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.06.2021р., зареєстрованим в реєстрі за № 243, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64980864 від 01.06.2021 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259320531 від 01.06.2021 р., свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.01.1981р., свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13.04.2021р., витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64974535 від 01.06.2021р., свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.2021р., зареєстрованим в реєстрі за № 554, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66950593 від 22.10.2021 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 280657561 від 22.10.2021р. та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.11.2013 р. (а.с.23-35). Згідно довідки [INFO] № 15 від 29.01.2025 року, позивач [PERSON] 25 лютого 2022 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації [INFO] (наказ начальника [INFO] № 38 від 25.02.2022 р.) (а.с.39). Позивач [PERSON] з 30 квітня 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , проходить службу на посаді начальника інженерної служби СЧА підтримки управління військової частини [NUMBER] , що підтверджується відомостями, внесеними до посвідчення офіцера серії [NUMBER] від 02.03.2022 року та довідкою військової частини [NUMBER] № 7/346 від 04.02.2025р. (а.с.37-38, 40). З витягів з «Журналу бойових дій військової частини [NUMBER] », інв. № 1т від 19.05.2023р. вбачається, що майор [PERSON] (старший групи) з 16 грудня 2023 року та станом на 30 квітня 2024 року, тобто останній день спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , брав участь у бойових діях в оперативному підпорядкуванні командувача ОУВ «Запоріжжя» ОСУВ « [INFO] » (а.с.41-42). Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , та останній за життя склав заповіт на користь позивача, а відтак [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька, та у визначений законом строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] закінчився 30 квітня 2024 року та позивач [PERSON] в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України не звертався, таким чином пропустив строк для її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові\~від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду:\~\~від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 березня 2020 року у справі №517/82/19 (провадження 61-1340св20). Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Законом не визначено чіткого переліку обставин, які можуть бути поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Встановлення критерію поважності такої причини відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України віднесено до дискреції суду, який при розгляді конкретної справи повинен врахувати усі обставини в їх сукупності, що не дали можливості або перешкодили спадкоємцеві прийняти спадщину у встановленому законом порядку та строки. Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача посилається на те, що [PERSON] у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, починаючи з 23 лютого 2022 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації [INFO] , та з 16 грудня 2023 року і по даний час знаходиться в районах, де провадяться активні бойові дії, бере в них безпосередню участь, відтак дані обставини в своїй сукупності створили для позивача об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька позивача. [PERSON] був позбавлений можливості своєчасно вчинити усі необхідні дії, з якими закон, пов`язує прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З встановлених судом обставин вбачається, що перебування позивача на військовій службі у складі Збройних Сил України унеможливило своєчасне подання позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відтак, в судовому засіданні доведено, що дані обставини створили для позивача [PERSON] об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] . Зважаючи на дану обставину, суд визнає поважним пропуск позивачем строку для прийняття спадщини. Відповідач будь-яких заперечень щодо доводів позивача суду не надав. Звернення [PERSON] з вищевказаним позовом суд розцінює як передбачений законом спосіб захисту своїх прав та інтересів, з метою реалізації свого права на спадкування. З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає поважною причину пропуску [PERSON] строку, встановленого законом для прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, право позивача на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved