Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

30.12.2024 року представник [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просив: встановити факт, що має юридичне значення - факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю більш ніж 5 років до моменту відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Нові Петрівці Київської області померла бабуся [PERSON] - [PERSON] , за життя якої було складено заповіт, згідно якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, заповідала своїй онуці (завниці) - [PERSON] . Спадкове майно складається з: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,155 га, кадастровий номер 3221886001:03:283:0045, розташованої за адресою : [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік спадкодавиці (бабусі Заявниці) - [PERSON] , які перебували в шлюбі з 18 грудня 2013 року, а проживали спільно ще раніше. Померлий після відкриття спадщини чоловік бабусі [PERSON] мав право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки відповідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). З урахуванням даної обставини, Державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори Шилом О.С. були видані Заявниці Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-441 на 7/8 земельної ділянки та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-440 на 7/8 житлового будинку. На 1/8 спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видавалося. За викладених обставин Заявниця змушена звернутися до суду задля встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.01.2025 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пентюк С.В. актуальну інформацію щодо реєстрації в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті [PERSON] . На виконання вимог вищезазначеної ухвали приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пентюк С.В. листом за вих.. № 04/01-16 від 26.03.2025 року повідомив суд, що ним не відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] та надав витяг щодо відсутності спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину (а.с. 81-82). Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 20.01.2025 р. через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому просив справу розглядати без їх участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою та знає заявницю з народження. Вказала, що вона займалась похованням. З 2000 року вона проживала спільно з [PERSON] , який був їй як дідусь. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є кумою заявниці та знає її з 1999 року, пояснила, що [PERSON] проживала по [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , за якими доглядала, піклувалась та займалась їх похованням після їх смерті. Вислухавши пояснення сторін та покази свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є підставною та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації та посвідчень Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 18.10.2021 року, актовий запис № 52, [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації та посвідчень Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 11.11.2021 року, актовий запис № 77, [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори Шилом О.С. видані [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.11.2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 1- 441 на 7/8 земельної ділянки та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 2022 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-440 на 7/8 житлового будинку (а.с.9-10). До матеріалів справи долучені також витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70611888 (а.с. 11-13), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 314962615 (а.с. 14-15), технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.16-20), витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 76229169 (а.с. 28), накладна № 038 від 18.10.2021 р. на поховання (а.с. 29), договір № 52 на будівництво телефонної лінії по технічним умовам від 06.09.2004 р. (а.с. 30), договір про надання телекомунікаційних послуг від 18.11.2009 р. (а.с. 31-33). 08.12.2024 року депутат Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області Грищенко Є.Є склав Акт про встановлення фактів, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , зареєстрована 03.02.2001 по даний час, здійснювала догляд за [PERSON] до дня смерті [INFO] та [PERSON] до дня смерті [INFO] (а.с. 26-27). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно ст. 1264 ЦК України та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Як зазначено в ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість встановлення в судовому порядку факту проживання однією сімєю не менш як 5 років до відкриття спадщини. Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені судом обставини справи, вислухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що дійсно [PERSON] з 2000 року проживала разом з [PERSON] та [PERSON] і на теперішній час продовжує там проживати, суд вважає, що [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , а отже, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved