Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із 07.12.2018 вони перебувають у зареєстрованому Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивачка не вбачає, у зв`язку із чим просить розірвати шлюб. Постановленою 21.03.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надходили, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. У поданій 19.03.2025 до суду заяві відповідач [PERSON] позов визнав та просив задовольнити. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 07.12.2018 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 89 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не мають. Про наявність спору щодо спільного майна подружжя ніхто із сторін не заявляв. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що згоди позивачки на продовження шлюбу із відповідачем немає, вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами не заперечує. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивачки і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди обох із них на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої у судовому засіданні квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ «Приватбанк» №0.0.4258126860.1 від 18.03.2025 (а.с. 7) судом встановлено, що позивачкою понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Проте, оскільки позивачка у п. 4 прохальної частини позовної заяви просить суд судові витрати залишити за нею, тому суд, реалізовуючи волю сторони позивача, що не суперечить чинному законодавству, не вбачає правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивачки судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved