Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] 10.02.2025 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 08 травня 2014 року у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 06. Вказує, що від шлюбу з відповідачкою у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільним подружнім життям з відповідачкою проживали до 2024 року, після чого подружні відносини не поновлювали та ніхто з них не приймав мір до примирення та поновлення сім`ї. Причиною розпаду сім`ї послужила та обставина, що в них часто виникали непорозуміння в сім`ї, що переростали в сварки, в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказує, що прийшов до переконання, що їхня сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний, а їхній шлюб носить формальний характер, а тому бажає узаконити ті відносини, які склалися між нами на даний час. Спільного майна подружжя в нас немає. Згідно Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 10 лютого 2025 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 199, малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , знаходяться на самостійному вихованні, утриманні батька, проживають разом із ним. Таким чином, у зв`язку із тим, що він фактичного самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей, просить суд рішенням залишити їх на його самостійному вихованні та самостійному утриманні. З посиланням на відповідні норми закону, просить розірвати шлюб, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити на самостійному утриманні та самостійному вихованні їх батька - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2025 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.03. 2025 року. (а.с.11) У підготовче засідання 06.03.2025 позивач [PERSON] не з`явився, 06.03.2025 на адресу суду скерував заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про проведення розгляду справи без участі сторони позивача. ( а.с.23 Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, 06.03.2025 скерувала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, наслідки визнання позову їй відомі. Просить розгляд справи провести без її участі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2025. (а.с.27). У судове засідання 20.03.2025 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання даної справи, справу розглядом відкладено на 25.04.2025. У судове засідання 25.04.2025 позивач [PERSON] не прибув, скерував на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, судове засідання провести без його участі. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання також не прибула, скерувала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, дійсно підтверджує, що діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні. Оскільки самостійно виявили бажання проживати з батьком. З наслідками визнання позову ознайомлена. Просить справу розглянути без її участі в судовому засіданні. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного виснов Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] , [INFO] та відповідачкою - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 08 травня 2014 року у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 06, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2015. (а.с.18) Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.05.2015 року, виданого виконавчим комітетом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2023 року, виданого відділом реєстрації Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. (а.с.7-8) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.02.2025, затвердженого начальником служби у справах дітей Мамаївської сільської ради Н.Ліска, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації проживання: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (без реєстрації) та [PERSON] , [INFO] (без реєстрації). Для навчання та відпочинку діти мають окремі кімнати, які відповідно укомплектовані. Діти протягом 2024 року проживають з [PERSON] і знаходяться на його утриманні. (а.с.20) Згідно характеристики Лужанського опорного ЗЗСО І-ІІІ ст. Ім. В.Орлецького Мамаївської ТГ Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] навчається в Лужанському опорному ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім. В.Орлецького із 1 класу, зарекомендував себе як старанний учень. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу, допомагає вчителеві. (а.с.21) Відповідно до довідки №34, видана ТОВ «Мак Медик» від 08.02.2025, встановлено, що в ТОВ «Мак Медик» Лужанське АЗПСМ знаходяться під наглядом діти [PERSON] , [INFO] , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти систематично обстежуються та при потребі проходять лікування в даній амбулаторії. Батько приймає активну участь в нагляді, обстеженні та виконує рекомендації призначені лікарем в процесі лікування та обстеження дітей. (а.с.22) Відповідно до копії Договору між батьками шодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 10.02.2025, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області В.М. Тороянським, визначено місце проживання, утримання та самостійне виховання спільних дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] . Батьки домовилися, що після розірвання їх шлюбу, до досягнення дітьми повноліття, вони будуть проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . (а.с.19) Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Згідно ст.157 СК - питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] . Батько самостійно виховує дітей, піклується про їх здоров`я та забезпечуєю їх на рівні необхідному і достатньому для задоволення основних потреб, без участі матері. В той же час, батьки неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , добровільно між собою визначили місце проживання дітей, порядок їх утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків будуть проживати малолітні діти, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання дітей : доньки [PERSON] та сина [PERSON] слід визначити з батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дітей, адже в суді встановлено факт самостійного виховання та утримання дітей їх батьком, без участі матері, яка проживає окремо. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved