Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2020 в розмірі 54501,38 грн., що складається із: 43801,28грн. - заборгованість за тілом кредита, 10700,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; та судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Між сторонами укладено договір № б/н від 20.11.2020 року про надання банківських послуг, згідно якого [PERSON] було відкрито відновлювану кредитну лінію до 50000,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що вона була повністю проінформований про умови кредитування, які були надані в письмовій формі. Банком, на підставі Договору, зобов`язання виконані у повному обсязі, а саме, відповідачу надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту. АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що [PERSON] не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим утворено заборгованість станом на 29.10.2024 року в сумі 54501,38 грн гривень. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Заходи досудового врегулювання спору АТ КБ «ПриватБанк» не проводились. Вищевикладене змусило АТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Сторони на виклик до суду не з`явилися. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» про дату,час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,130ЦПК України, представником позивача зазначено в позовній заяві, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась причини неявки невідомі, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач викликався шляхом розміщення оголошення про виклик особи на сайті суду, оскільки місце її реєстрації знаходиться в м.Донецьку, яке є тимчасово окупованою територією України, а місце фактичного проживання суду не відоме, що в розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України, наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовіносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 11-13). 20.11.2020 року [PERSON] підписала в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. (а.с. 16-23). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказане свідчить, що підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписання відповідачем заяви засвідчує ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також підтверджує його згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг. Приймаючи такий висновок, суд відступає від правової позиції, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 року у справі №175/4576/14-ц, яка хоча і стосується застосування норм права у подібних правовідносинах, однак фактичні обставини розглядуваної справи не є аналогічними справі, яка переглянута судом касаційної інстанції. Так, в зазначеному правовому висновку Верховного Суду, встановлена відсутність підтвердження прийняття відповідачем умов, якими передбачено розмір процентів за користування кредитом, тобто сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору у зв`язку з чим Умови та Правила надання банківських послуг, а також Правила користування платіжною картою, що не містили підпису відповідача не можуть розцінюватись як частина кредитного договору. Разом з тим, в розглядуваній справі, судом беззаперечно встановлено протилежні обставини, зокрема факт підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в зв`язку з чим дані документи (докази), а також Умови та Правила надання банківських послуг розцінюються як невід`ємна частина кредитного договору, укладеного між сторонами. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту. [PERSON] активно користувалась кредитними коштами, про що свідчить виписка за договором б\\н від 20.11.2020 року за період з 01.12.2020-29.10.2024 року (а.с.24-28) [PERSON] було допущено порушення виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань, заборгованість за кредитом складає 54501,38 грн. станом на 29.10.2024 р., що складається із: - 43801,28\~грн.\~-\~заборгованість за\~тілом кредита,\~10700,10\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченими відсотками (а.с. 29-33). Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах встановлених договором, а позичальник, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів із такої суми. АТ КБ «ПриватБанк», надавши [PERSON] кредитні кошти за договором № б/н від 20.11.2020 року (тобто виконавши своє основне зобов`язання) отримав право на повернення позикових коштів, процентів, а відповідач взяв на себе зобов`язання виконання всіх умов договору. В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач не виконував умови зазначеного договору, порушив передбачені терміни погашення кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Станом 29.10.2024 року борг за тілом кредиту складає 43801,28 гривень - ця сума підлягає присудженню до стягнення. Згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Укладаючи договір № б/н від 20.11.2020 року сторонами погоджено, що АТ КБ «ПриватБанк» надано [PERSON] позикові кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування коштами. Так, відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача за кредитним договором (а.с.29-33), розмір несплачених процентів за користування кредитом за період з 20.11.2020 року по 29.10.2024 року дорівнює 10700,10 гривень ця сума підлягає стягненню в судовому порядку. Приймаючи такий висновок, суд враховує, що відповідачем не надано належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростовано наданий позивачем розрахунок. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved