Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

представник ТОВ "Брайт Інвестмент" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0325/980/021562296/1 від 11.12.2017 у розмірі 66806,39 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 11.12.2017 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено заяву-анкету про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0325/980/021562296/1. Відповідно до заяви-анкети, визначено умови обслуговування кредитної лінії. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36 % річних, процентна ставка впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 66806,39 грн. 24 березня 2023 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Брайт Інвестмент" було укладено договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0325/980/021562296/1 від 11.12.2017. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. 07 квітня 2025 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 110 - 111). Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 02 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 96 - 109), згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~223,\~280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.12.2017 [PERSON] підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0325/980/021562296/1 від 11.12.2017 (а.с. 11), згідно з яким [PERSON] бажає оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Тип картки - MC Gold, валюта рахунку - UAH, номер рахунку - [NUMBER] . Відповідно до умов заяви, на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36 % річних. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Відповідно до паспорта споживчого кредиту (а.с. 12), тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту, грн - 0 гривень (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору), строк кредитування - 36 місяців (з правом пролонгації), процентна ставка становить 0,01 % річних, що діє протягом пільгового періоду до 55 днів, 36 % річних - процентна ставка, що діє після закінчення пільгового періоду. Як вбачається із розписок від 20.12.2017 (а.с. 13), [PERSON] отримав та підписав пластикову картку № [NUMBER] з терміном дії 12/20. Також [PERSON] було отримано ПІН-конверт до пластикової картки та підписана пластикова картка № [NUMBER] з терміном дії 12/20. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 0325/980/021562296/1 від 22.12.2017, картковий рахунок [NUMBER] UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 2526210374 [PERSON] станом на 24.03.2023 (а.с. 14 - 49), заборгованість відповідача перед позивачем становить 66806,39 грн. Як вбачається з наданого звіту-рахунку за період з 22.12.2017 по 24.03.2023 (а.с. 50 - 74), відповідач користувався кредитними коштами та не здійснював погашення заборгованості належним чином, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість. 24 березня 2023 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Брайт Інвестмент" було укладено договір факторингу № 24/03/23 (а.с. 4 - 8), згідно з п. 1.1 якого, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно з витягом з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 265 (а.с. 9), до ТОВ "Брайт Інвестмент" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0325/980/021562296/1 від 22.12.2017, номер рахунку [NUMBER] , загальна сума боргу - 66806,39 грн, з яких: 43422,71 грн - загальна сума боргу по тілу, 23383,68 грн - загальна сума боргу по відсотках. Статтею 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитних договорів, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення таких Договорів на таких умовах шляхом підписання Договору Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що 11.12.2017 між первісним кредитором та [PERSON] виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачем кредиту. Право вимоги за заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 0325/980/021562296/1 від 11.12.2017, було відступлено позивачу по справі, заборгованість не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "Брайт Інвестмент" підлягають задоволенню. Відповідач відзиву чи заперечень на позов не подав, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Отже, [PERSON] не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Судом встановлено, що понесені ТОВ "Брайт Інвестмент" витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Чміль Ю.В. серії ДП № 3080 від 10 червня 2016 року (а.с. 98); ордером Чміль Ю.В. від 31.03.2025 (а.с. 99); договором про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01 травня 2023 року (а.с. 100 - 101); додатком № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05 від 01.05.2023 (а.с. 102 - 103), актом про надання правової допомоги № 309 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 (а.с. 104). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved