Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 07.02.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 102846134. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 16.07.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11\~388,00 грн. з яких: 7200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2668,00 грн. сума заборгованості за процентами та 1520,00 грн заборгованості за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 11\~388,00 грн. заборгованості за кредитним договором №102846134 та понесені ними судові витрати. Представник позивача в позовній заяві вказала про розгляд справи у відсутності представника. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 15.04.2025 від відповідача поступив відзив на позов, у якому зазначено, що відповідач підтверджує факт укладення кредитного договору №102846134 від 07.02.2022. Проте висловлює свою незгоду із заявленими позовними вимогами, зокрема визнає позов в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу 7200,00 грн та повернення судових витрат, однак просить відмовити у задоволенні позовних вимог у частині суми заборгованості за відсотками та комісією. Згідно п. 4 ч. 5 ст.\~12\~ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Як вбачається із поданого відзиву, відповідачем не долучено для суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачеві. Таким чином позивач позбавлений права подати відповідь на відзив, висловити міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Враховуючи наведене, поданий відповідачем відзив залишається судом без розгляду. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, 07.02.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 102846134 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с.5-10). За умовами даного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 8000,00 грн. з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника строком на 75 днів з 07.02.2022. П.1.5.2 договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. П.1.5.3 передбачено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 24000,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Судом встановлено, що 16.07.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №16072024, за умовами якого позивачу передані права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли згідно договорів, укладених між ТзОВ «Мілоан» та боржниками (а.с. 14-15). Відповідно до п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року (а.с.17) вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги за договором №102846134. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно ч.1 ст.513\~Цивільного кодексу\~України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі,що і правочин,на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514\~ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1ст.\~517\~ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи,які засвідчують права,що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Відповідно до ч.1ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги по договору №102846134. Відповідно до ст.1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.1049,1050\~ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином. Згідно з п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається, шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12\~ст.11 цього Закону України\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Встановлено, що кредитний договір №102846134 від 07.02.2022 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1\~ст.81 ЦПК України\~відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не надав ТзОВ «Мілоан» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. Взяті на себе зобов`язання сторонами за кредитним договором підлягають виконанню, оскільки належать до стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю та врахуванням інтересів іншої сторони угоди або відносин, про які йдеться. Сторона договору не вправі тлумачити договір чи діяти всупереч своїм попереднім заявам або поведінці на шкоду іншій стороні, яка обґрунтовано покладалася на умови договору. Таким чином, заборгованість [PERSON] виходячи із умов кредитного договору та взятих на себе сторонами зобов`язань за Договором кредиту становить 9\~868,00 гривень, з яких 7200,00 гривень\~тіло кредиту та 2668,00 гривень\~проценти за користування кредитом. Умови договору протягом строку встановленого кредитним договором відповідачем не виконувались, у зв`язку в чим виникла прострочена заборгованість. Згідно з ч.1, ч.6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 9\~868,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7200,00 гривень, та заборгованість за процентами 2668,00 гривень, яка підлягає стягненню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 1520,00 грн., суд зазначає наступне. Умовами договору п.1.5.1 передбачено сплату комісії 1520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до положень ч.ч.1\~ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5\~ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування"\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТОВ "Мілоан" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»належить стягнути частково заборгованість за кредитним договором у розмірі 9\~868,00 гривень. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2\~623,76 грн. 9\~868,00 грн х 100 / 11\~388,00 грн = 86,65 % (розмір задоволених позовних вимог); 3028,00 грн х 86,65 %/100 = 2\~623,76 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). На підставі викладеного та

Outcome: approved