Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 11.06.2021 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що останніми роками стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, почастішали сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З відповідачем спільного життя не ведуть з квітня 2024 року, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає збереження шлюбу неможливим. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] ». [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.12.2024 року цивільну справу передано на розгляд до Дзержинського районного суду м.Харкова за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями дана справа передана в провадження судді Цвірюка Д.В. 30.12.2024 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.04.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») перебувають у шлюбі з 11 червня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11.06.2021 року Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що зроблено відповідний актовий запис №1741. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачем доказів в спростування позиції позивача та викладених представником позивача обставин та наданих доказів в обґрунтування вимог позовної заяви, суду не надано, своїм правом приймати участь при розгляді справи та надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення позивач не згодна, шлюбно - сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.55, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved