Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 103 089,50 грн, а також судових витрат у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 6590213 від 27 березня 2024 року. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 6590213 від 27 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 6590213 від 27 березня 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 21 400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 375,00 грн - заборгованість по процентам; 1 150,00 грн - заборгованість по комісії; 875,00 грн - неустойка. Окрім того, між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року та кредитний договір № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року. 25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року та Кредитним договором № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 21 262,50 грн, з яких: 6 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 962,50 грн - заборгованість по процентам. Окрім того, відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 15 187,50 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 687,50 грн - заборгованість по процентам. Також між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року. 19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 11 137,50 грн, з яких: 3 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 837,50 грн - заборгованість по процентам. До того ж, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Договором позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 18 914,50 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 13 413,50 грн - заборгованість по процентам. До того ж, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір позики № 2248622 від 27 березня 2024 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Договором позики № 2248622 від 27 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики № 2248622 від 27 березня 2024 року, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 15 187,50 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1 687,50 грн - заборгованість по процентам; 9 000,00 грн - пеня. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнавали частково, а саме на загальну суму 40 577,65 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 6590213 від 27 березня 2024 року. 30 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 30072024/2, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 6590213 від 27 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Окрім того, між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року та кредитний договір № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року. 25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 25072024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року та Кредитним договором № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Також між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] (відповідач) було укладено кредитний договір № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року. 19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 19092024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. До того ж, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Договором позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. До того ж, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] (відповідач) було укладено договір позики № 2248622 від 27 березня 2024 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Договором позики № 2248622 від 27 березня 2024 року, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд установив, що відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого перед позивачем у неї існує наступна заборгованість: -за Кредитним договором № 6590213 від 27 березня 2024 року у сумі 13 407,65 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 257,65 грн - заборгованість по процентам; 1 150,00 грн - комісія; -за Кредитним договором № 34432-02/2024 від 20 лютого 2024 року в сумі 12 285,00 грн, з яких: 6 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 5 985,00 грн - заборгованість по процентам; -за Кредитним договором № 29410-02/2024 від 18 лютого 2024 року в сумі 8 775,00 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4 275,00 грн - заборгованість по процентам; -за Кредитним договором № 26006-02/2024 від 16 лютого 2024 року в сумі 7 260,00 грн, з яких: 3 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 960,00 грн - заборгованість по процентам; -за Договором позики № 79728977 від 16 лютого 2024 року в сумі 7 150,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1 650,00 грн - заборгованість по процентам; -за Договором позики № 2248622 від 27 березня 2024 року в сумі 6 187,50 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1 687,50 грн - заборгованість по процентам. Щодо розміру заборгованості по процентам за користування кредитом суд уважає правильним зазначити наступне. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Окрім того, суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У частині стягнення пені за кредитами суд убачає правильним відмовити на підставі п. 19 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг», згідно якого, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування кредитору, колекторській компанії забороняється здійснювати заходи з врегулювання простроченої заборгованості щодо споживачів, грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит яких реструктуризовано відповідно до цього пункту. Кредитор невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після проведення обов`язкової реструктуризації, повідомляє про це колекторську компанію, яка відповідно до договору з таким кредитором має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості за відповідним договором про споживчий кредит. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість у загальному розмірі 55 065,15 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір у розмірі 1 617,40 грн.

Outcome: partial