Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 31 серпня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, майбутнє, у зв`язку з чим вони припинили сімейно-шлюбні відносини вісім місяців тому. Позивач зазначає, що фактичні сімейні відносини між ними припинено, тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою суду від 22 листопада 2025 року відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої остання просила розглядати вказану цивільну справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони з 31 серпня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Новомосковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 349, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2017. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 серпня 2017 року. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Позивач скористався наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Наведені обставини є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved