Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.04.2025 позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено. Вирішено скасувати рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради (відділу адміністративних послуг) від 16.07.2024 про відмову в реєстрації місця проживання [PERSON] та зобов`язати Виконавчий комітет Нетішинської міської ради (відділ адміністративних послуг) вчинити реєстраційну дію здійснити реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою його фактичного проживання - у квартирі [ADDRESS] , скасувати рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради (відділу адміністративних послуг) від 16.07.2024 про відмову в реєстрації місця проживання [PERSON] та зобов`язати Виконавчий комітет Нетішинської міської ради (відділ адміністративних послуг) вчинити реєстраційну дію здійснити реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою її фактичного проживання - у квартирі [ADDRESS] . В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про припинення \~права користування житловим приміщенням та виселення з квартири [ADDRESS] відмовлено. 16.04.2025 до суду звернулася представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Котюк Т.А. з заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу та про ухвалення додаткового рішення відносно розподілу судових витрат, яким просила стягнути з [PERSON] та виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь [PERSON] та [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 28\~600 грн., які передбачені умовами договору та сплачені позивачами на рахунок адвоката. 18.04.2025 від представника [PERSON] адвоката Волкова С.В. надійшла заява-заперечення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що заявником не обґрунтовано поважність причини неподання доказів на підтвердження судових витрат до завершення судових дебатів. Крім того адвокат Волков С.В. вважає, що заявлений розмір судових витрат не співмірний складності справи та є явно завищеним, зокрема, вказані у акті виконаних робіт 4 години на вивчення відзиву на 4 арк. є надмірно великим, у той же час складання письмових пояснень, які є по суті відповіддю на відзив охоплюють поняття ознайомлення з відзивом, складання відзиву на зустрічний позов охоплює поняття ознайомлення з такою позовною заявою та аналіз судової практики. В судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Котюк Т.А. підтримала подану заяву, пояснила, що крім іншого судом не було стягнуто з відповідачів сплачений позивачами судовий збір, який вона просила стягнути на їх користь у встановлено законом порядку. З приводу поданої заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, пояснила, що просить стягнути у дольовому порядку з кожного з відповідачів в рівних частках по 7150 грн. на користь [PERSON] , що складає 14300 грн., та таку ж суму (14300 грн.) у дольовому порядку стягнути з кожного з відповідачів в рівних частках на користь [PERSON] , що загалом і буде складати заявлену суму у 28\~600 грн. З приводу вказівки у акті наданих послуг про договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 замість 23.07.2024 вважає це опискою, яка не впливає на законність вимог та достовірність наданих доказів. Згідно з квитанцією від 14.04.2025 вказану суму представник отримала у безготівковій формі в рівних частках від позивачів. Також адвокат Котюк Т.А. вказала, що відшкодування судових витрат, у тому числі і на правову допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Таку заяву вона зробила, тому вважає, що її заява відповідає вимогам законодавства. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, вивченням доказовою бази, судовою практикою, різними предметами позовів та їх підставами, витраченим часом адвоката тощо, тому просила задовольнити подану заяву у повному обсязі. Представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти стягнення з відповідачів сплаченого [PERSON] та [PERSON] судового збору, оскільки їх позовні вимоги були задоволені, а у випадку скасування судового рішення у суді апеляційної інстанції такі витрати будуть перераховані. У той же час представник заперечувала проти стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявником не обґрунтовано поважність причини неподання доказів на підтвердження судових витрат до завершення судових дебатів, додаток до договору про правничу допомогу підписано сторонами лише через 3 місяця після його укладення, у акті наданих послуг вказано дату договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024 замість 23.07.2024, а у прибутковій квитанції не вказано форму оплати, тобто не підтверджено факт оплати послуг, що загалом викликає сумніви у належності оплати професійної правничої допомоги. Крім того представник звернула увагу, що попередньо визначена сума витрат на професійну правничу допомогу значно менше цією сума, що заявлена до відшкодування, що є окремою підставою для зменшення такої суми. В судове засідання [PERSON] та його представник - адвокат Волков С.В., а також [PERSON] та [PERSON] не з*явилися, що не перешкоджає розгляду даної заяви. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Датою ухвалення рішення є дата його складання, тобто 30.04.2025. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників, суд приходить до висновку, що у даній справі слід ухвалити додаткове рішення у зв`язку з тим, що при винесенні рішення суду від 10.04.2025 не було у повному обсязі вирішено питання щодо розподілу судових витрат витрат на правничу допомогу та по сплаті судового збору. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позовів [PERSON] та [PERSON] було сплачено судовий збір кожним по 1211,20 грн. Крім того, при подачі позовів [PERSON] та [PERSON] було заявлено про попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4800 грн. та 10800 грн. кожним відповідно. З заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками вбачається, що [PERSON] та [PERSON] було сплачено 28600 грн., як пояснила представник в рівних частках, витрат на правничу допомогу адвокатові Котюк Т.А. (а.с.9, т.3). На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які представник просить стягнути на користь позивачів, надано: договори про надання правничої допомоги від 23.07.2024, укладені із адвокатом Котюк Т.А. (а.с.5-6, т.3), у яких визначено, що вартість послуг визначається додатком до договору; додаток до договору про те, що визначена загальна вартість витрат на правничу допомогу в розмірі 28600 грн. (а.с.7, т.3); акт наданих послуг (вивчення рішень Нетішинського міського суду Хмельницької області у двох справах та інших документів 30 хв. (вартість 300 грн.), вивчення нормативної бази 1 год. (600 грн.), юридична консультація 30 хв. (300 грн.), підготовка позовної заяви 8 год. (4800 грн.); вивчення відзивів та складання письмових пояснень по 4 год. (по 2400 грн.); вивчення зустрічної позовної заяви 5 год. (3000 грн.), вивчення судової практики 5 год. (3000 грн.); складання відзиву 8 год. (4800 грн.); представництво клієнтів у 6 судових засіданнях 7000 грн. Як вбачається з заяв представників відповідачів, останні, крім іншого, заперечували проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на користь позивачів у заявленому розмірі, вважаючи їх значно завищеними, просили їх зменшити. Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно зі \~ст. 141 ЦПК України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено, їх витрати по сплаті судового збору по 1211,20 грн. кожним підтверджено, такі витрати підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку по 605,60 грн. з кожного. З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Так, [PERSON] у позові вказав з приводу витрат, пов*язаних з підготовкою його позову, що аналогічну позовну заяву готувала і його матір [PERSON] , якою визначено розмір витрат на це у 6000 грн., окремого розрахунку на підготовку позову потреби не виникло. Таким чином, розмір понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу апріорі має бути меншим на 6000 грн. аналогічних витрат, понесених [PERSON] . При подачі позову [PERSON] було заявлено про загальний попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10800 грн. На даний час вже після розгляду справи [PERSON] заявляє про загальні витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14300 грн. Згідно з\~ч.ч.1-3\~ст.\~134\~ЦПК України\~разом з\~першою заявою\~по суті\~спору кожна\~сторона подає\~до суду\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У\~разі неподання\~стороною попереднього\~розрахунку суми\~судових витрат\~суд може\~відмовити їй\~у відшкодуванні\~відповідних судових\~витрат,\~за винятком\~суми сплаченого\~нею судового\~збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що позивачами у позовах був визначений попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу, а їх представник до закінчення судових дебатів зробила заяву про надання доказів та розрахунку таких витрат після ухвалення рішення у справі, суд відхиляє доводи представників відповідачів у цій частині. Відповідно до\~статті 59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій\~статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті\~1, частин третьої та п`ятої статті\~27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved