Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року в розмірі 66872 грн. 17 коп. та судові витрати у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.03.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R01.00505.006552259. Банк на виконання умов кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 31478,07 грн. строком до 13.08.2019 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами договору. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року заборгованість [PERSON] становить 66872,17 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом- 29290,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками -37581,44 грн. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, за яким перейшло право вимоги за договором, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, за яким перейшло право вимоги за договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Ухвалою суду від 30.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.03.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір № R01.00505.006552259. Відповідно до п. 1.1 договору ПАТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 31478,07 грн. строком на 12 місяців, а відповідач зобов`язався повернути кредит разом з процентними платежами згідно умов договору. 23.03.2020 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, заяву анкету. Згідно п.п. 1.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 41,7% річних від залишкової суми кредиту. Кредитні кошти у розмірі 31478,07 грн. були перераховані на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року заборгованість [PERSON] становить 66872,17 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом- 29290,73 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками -37581,44 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, за яким до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право вимоги за вказаним вище договором, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за вказаним вище договором договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розмір, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року в розмірі 66872 грн. 17 коп. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 3\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. представник позивача надав суду:\~\~договір про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правничий Курс»; додаткову угоду № 1/1 від 01.07.2024 року, укладену між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий Курс»; акт № 1 прийому -передачі Реєстру Боржників за договором про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року; акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024 року, укладений між замовником ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий Курс», а саме: проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду; наказ (розпорядження) про прийняття на роботу до АО «Правовий Курс» Ушакевич М.П.; довіреність від 26.03.2024 року, якою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» уповноважує адвоката Ушакевич М.П. представляти інтереси товариства. Платіжною інструкцією № 918 від 05.09.2024 року підтверджується сплата ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за надану правничу допомогу за договором №02-24 від 01.07.2024 року. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Оскільки позивачем надано докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором № R01.00505.006552259 від 23.03.2020 року в розмірі 66872 грн. 17 коп., а також судові витрати, з яких 3028 грн. - сплачений позивачем судовий збір, та 7000 грн. - витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved