Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

10 вересня 2024 року представник [PERSON] адвокат Кулик І.Я. через систему «Електронний суд» подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення їх сплати. Обґрунтовуючи позов зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012 по 08.07.2021, під час якого народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторонами укладено нотаріальний договір про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, згідно якого батько зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн., щомісяця до 5 числа, а також зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, оздоровлення, навчання, будь-які необхідні потреби), та у повному обсязі нести витрати на навчання і освіту дітей у навчальних та позашкільних закладів. Відповідач не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 63 000 грн. На вказану суму відповідно до договору також нараховується пеня, що на момент подання позову, складає 60 660 грн.. Крім того, з урахуванням матеріального стану позивача та економічної ситуації, визначений у договорі розмір аліментів не може забезпечити достатній рівень утримання дітей, а тому пункт договору про розмір аліментів повинен бути змінений у бік збільшення суми аліментів. З урахуванням наведеного, Позивач просила змінити п.2 Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року встановивши обов`язок [PERSON] , сплачувати аліменти у сумі 6392 грн. або 3196 грн. на кожну дитину на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2024 року і до повноліття дітей. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , заборгованість за аліменти за Договором про сплату аліментів, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 63000 грн., та пеню за прострочення по сплаті аліментів в сумі 60660 грн., а також додаткові витрати на лікування 13700 грн., а всього 137360 грн. Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 202/11030/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28 жовтня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко О.А. про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON] виконував свій обов`язок, як батька та утримував своїх дітей згідно з умовами вище зазначеного Договору до втрати роботи. Тривалий час не міг працевлаштуватись на постійну роботу, а тому змушений був шукати підробітки та не припиняв пошуки роботи, усвідомлюючи необхідність утримувати дітей та себе відповідно. Заборгованість по сплаті аліментів допустив з незалежних від себе причин, в той же час незважаючи на такі обставини Позивач намагався віднайти кошти для погашення заборгованості. Що стосується зміни розміру аліментів визначених в твердій грошовій формі, Позивач в вважає посильним сплачувати аліменти в розмірі 2250 грн. щомісячно на кожну дитину, яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону, що буде забезпечувати інтереси дітей з урахуванням знецінення національної валюти протягом дії Договору. Також, просив змінити умови договору в частині визначення п.3 Договору щодо розміру участі обох батьків у додаткових витратах на дитину в розмір 1/2 частини таких витрат. Позивач також просив встановити граничний розмір пені у разі виникнення заборгованості по аліментам не більше 100 відсотків заборгованості. Визначити, що аліменти, одержані на дітей матір`ю, є власністю дітей і мають використовуватись виключно за цільовим призначенням в інтересах дітей. З урахуванням наведеного, просив: Змінити пункти Договору про стягнення аліментів на дітей від 08.07.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А., виклавши їх в наступній редакції: абз.1 п.2 за даним договором встановлюється обов`язок [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] сплачувати аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] та сина- [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят гривень, 00 копійок) щомісяця на кожну дитину із проведенням щорічно індексації відповідно до закону і до досягнення повноліття кожного із дітей. п.3 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі кожного із батьків у додаткових витратах не може бути меншою ніж 1/2 частини таких витрат, якщо сторони не погодили інший розмір таких витрат. п.5 Аліменти, одержані на дітей Матір`ю, є власністю дітей і мають використовуватися виключно за цільовим призначенням в інтересах дітей. п.9 У разі виникнення заборгованості з вини платника аліментів [PERSON] , одержувач аліментів - [PERSON] має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Ухвалою Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 09 грудня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко О.А. про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко О.А. про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення їх сплати, присвоївши об`єднаній справі № 202/11030/24. Визначено проведення розгляду об`єднаної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вони з колишнім чоловіком уклали нотаріальний договір про сплату аліментів на спільних неповнолітніх дітей. На теперішній момент є необхідність змінити пункт договору в частині розміру аліментів. Крім того, діти потребують додаткових витрат на лікування, які Відповідач не сплачує. Також зазначила що не заперечує змінити умови Договору про встановлення розміру участі батька у додаткових витратах і те, що отримані аліменти є власністю дітей, про що відповідач просить у зустрічному позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат Аракелова А.Р. в судовому засіданні зазначила, що батько частково визнає вимогу про зміну пункту договору щодо збільшення розміру аліментів до 2250 грн. на дитину. Борг, наявний на час подання позову ним було сплачено в повному обсязі з позичених коштів. Оскільки на теперішній час у зв`язку з війною він не працює, то не в змозі сплатити пеню. Крім того, витрати на лікування про які зазначено в первісній позовній заяві не підтверджені належними доказами. Також не підтверджені витрати на надання адвокатських послуг. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012 р. по 08.07.2021 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.09.2012р. Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №509. Під час шлюбу у сторін народилися спільні діти: - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження, серія [NUMBER] видане 11.02.2014 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції; - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження, серія [NUMBER] видане 27.01.2017 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021 року, справа №202/1920/21, провадження №2/202/1524/2021) шлюб укладений між сторонами розірвано. У сторін виник спір щодо виконання обов`язків по сплаті аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 181 СК України визначені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Щодо вимог сторін про зміну пунктів Договору про сплату аліментів від 08.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Небосенко О.А., зареєстрованого в реєстрі №566. Згідно із ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Після розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріальний договір про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Небосенко О.А., зареєстровано в реєстрі №566. Відповідно до п.2 Договору, батько - [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн., щомісяця. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця за наступний місяць шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок матері або при особистих зустрічах. Пунктом 3 Договору, також, встановлено, що крім сплати суми аліментів, зазначених в п.2 даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, оздоровлення, навчання, будь-які необхідні потреби), та у повному обсязі нести витрати на навчання і освіту дітей у навчальних та позашкільних закладів. Згідно з п.5 Договору аліменти, одержані на дітей, є власністю Матері і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно із п.9 Договору визначено, що у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з його вини, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання. Як позивач так і відповідач звернулись до суду з вимогами про внесення змін до договору про сплату аліментів, зокрема викладення пунктів договору в іншій редакції, в тому числі зміну розміру аліментів. Розглядаючи такі вимоги, суд виходить як із норм Сімейного Кодексу так і з загальних норм цивільного судочинства, які регулюють зміну цивільних договорів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, Сімейним Кодексом передбачено право платника або одержувача аліментів звернутись до суду з позовом про збільшення аліментів, зокрема, якщо змінився матеріальний стан сторін. В даній справі ані Позивач ані Відповідач вимоги про збільшення розміру аліментів не пред`явили, а обрали спосіб захисту у виді внесення змін до договору про сплату аліментів. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Системний аналіз вказаних статей вказує на те, що в даному випадку при укладенні договору про сплату аліментів сторони домовились про ті умови, які їх влаштовували. Сторони мали можливість допустити, що витрати на дітей можуть збільшуватись з часом з огляду на їх зростання та інфляційну складову. Тобто, в даному випадку відсутня та винятковість випадку, коли зміна договору можлива саме в судовому порядку. Сторони можуть привести умови договору у відповідність до сучасних реалій та потреб шляхом внесення змін до існуючого договору або укладання нового договору. У разі наявності спору щодо розміру аліментів, законодавством передбачений належний спосіб захисту платника або отримувача аліментів у виді подання позову про збільшення або зменшення аліментів. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі\~і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) вказано, що «належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18)». С огляду на вказане, позовні вимоги [PERSON] про зміну пункту 2 Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 р. та зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки сторонами обрано невірний спосіб захисту своїх прав. Щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів: Позивачем [PERSON] також заявлено вимогу про стягнення боргу за аліментами у сумі 63\~000 грн. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки АТ КБ Приватбанк від 17.10.2024 р. [PERSON] перевів [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по аліментах 63000 грн. Вказану обставину [PERSON] підтвердила в судовому засіданні. Отже, на момент розгляду, по вказаній вимозі відсутній предмет спору, а тому така вимога задоволенню не підлягає. Щодо стягнення пені за заборгованість по сплаті аліментів: Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із п.9 Договору визначено, що у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з його вини, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідно до наданого розрахунку, позивач просить стягнути пеню у сумі 60660 грн. (3000 грн. *3 % *674 днів). Представник відповідача щодо розміру пені не заперечувала, проте зазначила, що така сума на теперішній час є дуже великою з огляду на те, що відповідач не працює та має борги за договором позики. Суд, зазначає, що позивач має право на стягнення пені за прострочення виплат по аліментів. При визначенні розміру пені суд виходить з того, що розмір пені обмежений законом у розмірі 100 % заборгованості, відповідач не працює, отримав позику задля погашення заборгованості по сплаті аліментів. З огляду на вказане, з урахуванням інтересів сторін та дітей суд вважає, що справедливо та розумно буде знизити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів до суми 30\~000 грн.. Така сума зможе підтримати забезпечувальну функцію виконання зобов`язання та не буде надмірним тягарем для відповідача. Щодо стягнення додаткових витрат на лікування: Крім того, Висоцькою заявлено вимогу про стягнення 13700 грн. витрат на лікування. Згідно із ст. 185 СК України встановлено, що батьки приймають участь у додаткових витратах на дитину. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пунктом 3 Договору, також, встановлено, що крім сплати суми аліментів, зазначених в п.2 даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, оздоровлення, навчання, будь-які необхідні потреби), та у повному обсязі нести витрати на навчання і освіту дітей у навчальних та позашкільних закладів. Відповідно до Рахунків № 00007726 від 10.08.2024 р., 00007313 від 26.07.2024 р., 00007542 від 04.08.2024 р., 00008026 від 21.08.2024 р. ТОВ «Стоматологічна клініка Зубна Фея» [PERSON] виставлені рахунки на оплату послуг на суми 4100 грн., 2400 грн., 3100 грн. та 4100 грн. відповідно. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Позивачем надано рахунки на оплату стоматологічних послуг на суму 13700 грн., однак доказів сплати таких рахунків до суду не подано, тобто не доведено понесення реальних витрат на лікування з боку Позивача. Таким чином, дана вимога не може бути задоволена судом. З огляду на вказане зустрічні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року задоволенню не підлягають, а позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про зміну умов Договору про сплату аліментів на дітей від 08.07.2021 року, стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення їх сплати підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат: Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні зустрічних позовних вимог судом було відмовлено, то судові витрати, понесені [PERSON] покладаються на нього. Відповідно до квитанції №3236-2665-7121-5291 від 17.09.2024 року за звернення до суду із даним позовом (стосовно вимоги про зміну умов договору), [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. Оскільки у задоволенні даної вимоги судом було відмовлено, то вказані судові витрати покладаються на [PERSON] . Крім того, оскільки за подання позову стосовно стягнення аліментів (заборгованості, пені), [PERSON] в силу закону звільнена від сплати судового збору, то відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України такі витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 137\~ЦПК\~України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем при поданні позову заявлено про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження цього Позивачем надано до суду Квитанцію № В2НК-2ХРК-АВХМ-СА8А від 22.08.2024 р. Разом з тим, у вказаній квитанції відсутні дані про отримувача, а призначення платежу зазначено переказ особистих коштів. Тобто, позивачем не доведено, що вказані кошти перераховані саме за надання правової допомоги у даній справі. Крім того, позивачем не надано ані детального опису наданих послуг, ані розрахунку понесених витрат на правову допомогу. З огляду на вказане у суду відсутні підстави для стягнення судових витрат з будь-якої сторони.

Outcome: partial