Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) на утримання [PERSON] з 05.03.2025 до закінчення денної форми навчання 01.06.2028. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 28.04.2006. Під час шлюбу [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Згідно з рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-1665/2001, відповідач сплачував аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною 18 років. На даний час [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання інституту гуманітарних і соціальних наук Національного університету "Львівська політехніка". Закінчення навчання планується 01.06.2028. Загальний розмір оплати за навчання становить 116400 грн. Відповідач є працездатною особою і має можливість забезпечити себе роботою, тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від всіх видів доходу. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 дану цивільну справу було передано за територіальною підсудністю до Широківського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У прохальній частині позовної заяви подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн, що на його думку є достатнім для утримання дочки. Зазначив, що він є військовослужбовцем, у зв`язку з чим потребує значних грошових коштів на забезпечення себе необхідним спорядженням, одягом та частину коштів систематично витрачає безпосередньо на ремонти транспортних засобів, що використовуються під час його служби. Також пояснив, що має ще іншу дитину, на утримання якої також платить аліменти. Вказує, що для дочки він готовий платити аліменти, однак справедливим і достатнім розміром буде саме цей, так як утримання останньої лежить не тільки на ньому, а і на позивачці. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з довідкою № 339 від 27.01.2025, виданої Національним університетом "Львівська політехніка" (а.с. 12), [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання за кошти фізичної особи рівня вищої освіти бакалавр інституту гуманітарних і соціальних наук Національного університету "Львівська політехніка". Закінчує навчання в червні 2028 року. Як вбачається з довідки командира військової частини [NUMBER] № 4732 від 30.06.2024 (а.с. 13), старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] з 25.01.2023 по т.ч. Відповідно до договору № 389-24к від 12.09.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (а.с. 14), загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахування інфляції становить 116400 грн. Вартість освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік становить 29100 грн. Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 147 від 18.09.2024 (а.с. 15), [PERSON] перерахувала Національному університету "Львівська політехніка" грошові кошти у розмірі 14550 грн. Призначення платежу - оплата за навчання; [PERSON] ; ІГСН; СК-1. Відповідно до платіжної інструкції № ВХ4Х-2ВМ0-30ЕК-1236 від 30.09.2024, [PERSON] перерахувала НУ "Львівська політехніка" грошові кошти у розмірі 3226,70 грн. Призначення платежу - оплата за проживання в гуртожитку № [NUMBER] , [PERSON] . При вирішенні спору суд керується такими нормами права: Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. ст. 7, 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн на місяць. Мінімальна заробітна плата становить 8000 грн на місяць. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання за кошти фізичної особи рівня вищої освіти бакалавр інституту гуманітарних і соціальних наук Національного університету "Львівська політехніка". Закінчує навчання в червні 2028 року. Суд враховує, що дочка відповідача продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відомостій про те, що остання має дохід, який достатній для її життя, матеріали справи не містять та сторонами суду не надано. Разом з тим, відповідач має на утриманні ще сина, на утримання якої він сплачує аліменти, що не спростовано іншими учасниками справи. Також відповідач зазначив, що є військовослужбовцем та має постійний дохід, однак потребує значних коштів у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем та несе супутні витрати по службі. При цьому, сторона позивача не вказала розміру доходу, отримуваного відповідачем, не заявляла будь-яких клопотань про витребування таких, а відтак судом такий не встановлений. Разом з тим, відповідач частково визнає позов та готовий сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн на місяць, що на його думку є достатнім для утримання дочки. Оскільки аліменти у розмірі 10000 грн не є меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та працездатної особи, є більшими ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину та більшим за розмір мінімальної заробітньої плати, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, при цьому має враховуватися наявність можливості у батьків надавати таку допомогу, а відповідач повідомив суд, що має можливість сплачувати дочці саме такий розмір аліментів, при цьому позивачка не надала суду доказів можливості відповідачем сплачувати аліменти в більшому розмірі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню саме в стягенння аліментів в розмірі, визнаному відповідачем у судовому засіданні. Частина перша статті 179 СК Укрпаїни презюмує, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. При цьому, спільна дитина позивачки та відповідача - [PERSON] є повнолітньою, має право та можливість самостійно розпоряджатися своєю власністю, зокрема отримуваними аліментами, а відтак останні необхідно стягнути саме її на користь, а не на користь [PERSON] . Відповідно ст. 141 ЦПК України, відповідач має відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial