Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Старосинявської селищної ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до п.1 рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 07 березня 2019 року №04/2019 на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» йому та іншим членам сім`ї, передано у спільну часткову власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021 внесено зміни до вказаного рішення та п.1 викладено в новій редакції про передачу йому, [PERSON] , та [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Старосинявського районного суду від 16 січня 2024 року визнано недійсним п. 1 рішення виконкому від 07 березня 2019 року №04/2019, оскільки воно було прийнято з порушенням діючого законодавства передача квартири у спільну часткову власність була проведена за відсутності письмової згоди усіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно проживають у квартирі. В подальшому рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 22 березня 2024 року №15/24 квартира за адресою: [ADDRESS] передана йому, [PERSON] , у приватну власність. З метою оформлення права власності на квартиру та отримання відповідного свідоцтва він звернувся до Хмельницького БТІ, однак йому було відмовлено з посиланням на те, що в матеріалах інвентарної справи наявні два взаємовиключні рішення щодо приватизації рішення від 24 березня 2021 року №11/2021, яким квартира передана у власність йому та сину [PERSON] , та рішення від 22 березня 2024 року №15/24, яким квартира передана лише йому у власність. У зв`язку з цим, для реалізації свого права на отримання у власність квартири він вимушений звернутись до суду із позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021, оскільки воно, як і рішення від 07 березня 2019 року №04/2019, до якого було внесено зміни, прийняте без наявності письмової згоди [PERSON] на отримання у власність частки житла, чим порушені вимоги ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а наслідком порушення вказаних вимог є визнання приватизації недійсною. Тому,\~з урахуванням\~викладеного,\~позивач просить\~визнати недійсним\~рішення виконавчого\~комітету виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~від 24\~березня 2021\~року №11/2021\~«Про внесення\~змін до\~рішення виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~«Про передачу\~в приватну\~(спільну\~часткову)\~власність квартири\~від 07.03.2019\~р.\~№04/2019»\~щодо передачі[PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального\~позовного провадження. 10 березня 2025 року представник відповідача Старосинявської селищної ради подала відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 07.03.2019 р. №04/2019 передано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак, 03.03.2021 [PERSON] звернувся до органу приватизації Старосинявської селищної ради із заявою про внесення змін до рішення та просив виключити із рішення усіх членів сім`ї, окрім [PERSON] . Рішенням Старосинявського районного суду від 16 січня 2024 року за позовом [PERSON] визнано недійсним п.1 рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 07.03.2019 р. №04/2019. Представник відповідача вказує, що на час розгляду судом вказаної справи позивач знав про рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради «Про передачу в приватну (спільну часткову) власність квартири від 07.03.2019 р. №04/2019» та не просив його скасувати, тому вказане рішення є чинним. За таких обставин, для визнання рішення виконавчого комітету незаконним відсутні будь-які підстави, [PERSON] має право на приватизацію квартири, тому у задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою Старосинявського районного суду від 13 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Куцоконь В.В. підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, однак направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю та просить провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Старосинявської селищної ради у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового розгляду чи інших клопотань не подавав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов\~ підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області №04/2019 від 07 березня 2019 року Про передачу в приватну (спільну часткову) власність квартир вирішено: п.1 передати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в приватну (спільну часткову) власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021 внесено зміни до вказаного рішення та п.1 викладено в новій редакції, а саме: п.1 передати [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Старосинявського районного суду від 16 січня 2024 року у справі № 684/578/23 задоволено позов [PERSON] , визнано недійсним п. 1 рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 07.03.2019 р. №04/2019 щодо передачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартири за адресою: [ADDRESS] . та свідоцтво про право власності від 14.06.2019 р., видане Старосинявською селищною радою, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної (спільної часткової, спільної сумісної) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Рішення суду набрало законної сили 20 лютого 2024 року. Рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 22 березня 2024 року №15/24 «Про передачу у приватну власність квартири» вирішено передати [PERSON] в приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] ., рекомендовано Хмельницькому БТІ провести реєстрацію та видачу свідоцтва про право власності на житло. Позивач [PERSON] , [INFO] , з 09.02.1994 року зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать дані його паспорта та надано витяг з реєстру територіальної громади №2024/006068366. На звернення до Хмельницького БТІ щодо приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] позивачу [PERSON] надано письмову відповідь №250/01/01-18 від 14 листопада 2024 року про те, що в матеріалах інвентаризаційної справи на вказану квартиру наявне рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021, яким внесено зміни до п.1 рішення №04/2019 від 07 березня 2019 року викладено в новій редакції, а саме: п.1 передати [PERSON] , [PERSON] у приватну (спільну часткову) власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, наявне рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 22 березня 2024 року №15/24 «Про передачу у приватну власність квартири», відповідно до якого квартира передана у приватну власність [PERSON] . Тобто, органом приватизації прийнято два взаємовиключні рішення щодо приватизації одного і того ж об`єкта нерухомого майна. Листом Старосинявської селищної ради від 31 січня 2025 року №20К повідомлено [PERSON] про те, що рішення виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 24 березня 2021 року №11/2021, яким внесено зміни до п.1 рішення №04/2019 від 07 березня 2019 року, є чинним та не може бути скасованим органом місцевого самоврядування. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №422931564 щодо нерухомого майна за адресою [ADDRESS] за параметрами запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відомості, - відомості відсутні, тобто право власності чи інше речове право не зареєстровано. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року за клопотанням позивача витребувано з Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких прийнято рішення щодо приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , з яких встановлено наступне. 30 серпня 1991 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення ХМО №017750 на право із сім`єю з чотирьох осіб зайняти житлове приміщення площею 34,5 кв.м. у квартирі за адресою: [ADDRESS] , ордер виданий виконкомом Старосинявської ради народних депутатів. 11\~січня 2019\~року [PERSON] ,\~як наймач\~житлового приміщення,\~що проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] , подав керівнику органу приватизації - Старосинявському селищному голові заяву, згідно якої просив передати в приватну (спільну часткову) власність квартиру, яку він займає разом із членами сім`ї на умовах найму в порядку безоплатної приватизації житла згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». При оформленні квартири у спільну часткову власність просив передати у приватну власність членам сім`ї у рівних частках: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уповноваженим власником жила визначити його. Згідно довідки від 09 січня 2019 року про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення станом на 09 січня 2019 року за адресою [ADDRESS] , мешкають та мають право на житло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] (наймач), 1957 р.н., дружина [PERSON] , 1959 р.н, син [PERSON] , 1983 р.н., син [PERSON] , 1989 р.н., дочка [PERSON] , 1992 р.н., невістка [PERSON] , 1981 р.н., внучка [PERSON] , 2005 р.н., онук [PERSON] , 2009 р.н. 03\~березня 2021\~року [PERSON] ,\~який \~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] , подав керівнику органу приватизації - Старосинявському селищному голові заяву, згідно якої просив орган приватизації внести зміни до рішення №04/2019 від 07 березня 2019 року, а саме виключити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з відпискою з даної квартири. Згідно наданої довідки від 03.02.2021 року у квартирі зареєстровані [PERSON] (наймач) та син [PERSON] . Заява [PERSON] від 11 січня 2019 року, як і заява від 03 березня 2021 року, містить підпис лише наймача [PERSON] , підписи повнолітніх членів сім`ї відсутні. У наданих матеріалах відсутня письмова згода всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі [PERSON] , на приватизацію житла, яке підлягало передачі у спільну власність в порядку безоплатної приватизації житла згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Статтею 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Приватизація житла здійснюється у порядку, встановленому\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», яким передбачено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв. м на сім`ю. Відповідно до ст.60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Однією з підстав для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержанні заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Пунктом 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі - Положення) передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до п.п 13, 14 Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Передача квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у комунальній власності, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 15 Положення підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (далі - орган з оформлення документів). Пунктами 17, 18 Положення передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянин подає до органів приватизації передбачені порядком документи. Відповідно до п.п. 23, 24 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності. Свідоцтво про право власності підлягає обов`язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з пунктами 4, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. До органів приватизації громадянин подає заяву на приватизацію квартири. Таким чином передача у спільну власність квартир, які підлягають приватизації, здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно проживають у цій квартирі. Наслідком порушення вимог частини другої\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~є визнання приватизації недійсною. Саме до\~такого ж\~висновку у\~подібних правовідносинах\~дійшов Верхований\~Суд у\~постанові від\~27\~лютого 2023\~року у\~справі №\~ 215/1765/21,\~провадження №\~ 61-218св23. Згідно рішення Старосинявського районного суду від 16 січня 2024 року у справі №684/578/23, яке набрало законної сили, визнано недійсним п. 1 рішення виконкому від 07 березня 2019 року №04/2019, оскільки воно було прийнято з порушенням діючого законодавства передача квартири у спільну часткову власність була проведена за відсутності письмової згоди усіх повнолітніх членів сім`ї, в тому числі і за відсутності згоди [PERSON] . Із пояснень позивача встановлено, що [PERSON] тривалий час фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , близько одинадцяти років проживає у США, не бажає отримувати у приватну власність частину квартири в порядку приватизації державного житлового фонду, про що зазначав у письмовій заяві. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини у справі\~про те,\~що \~заява на\~приватизацію квартири\~була підписала\~лише наймачем\~ [PERSON] \~та не\~містить згоди\~його повнолітнього\~члена сім`ї\~ сина\~ [PERSON] ,\~що було\~встановлено у\~судовому рішенні,\~рішення виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~від 24\~березня 2021\~року №11/2021\~«Про внесення\~змін до\~рішення виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~«Про передачу\~в приватну\~(спільну\~часткову)\~власність квартири\~від 07.03.2019\~р.\~№04/2019»\~є невід`ємною\~частино рішення\~від 07.03.2019\~р.\~№04/2019,\~п.1\~якого визнано\~судом недійсним,\~беручи до\~уваги наявність\~рішення виконавчого\~комітету Старосинявської\~селищної ради\~від 22\~березня 2024\~року №15/24\~«Про передачу\~у приватну\~власність квартири»,\~суд приходить\~до переконання,\~щовимоги позивача підлягають до задоволення. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн, а саме по 605,60 грн. з кожного.

Outcome: approved