Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Адвокат Сербін Богдан Олександрович, діючи в інтересах [PERSON] , звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подана заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року. Від вказаного шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що після розірвання шлюбу [PERSON] весь час проживає з батьком. 08 червня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Заявник наголошує, що сина [PERSON] він виховує самостійно, а мати дитини [PERSON] проживає в м. Кропивницький та має іншу сім`ю. В зв`язку з тим, що заявник має можливість самостійно утримувати свого неповнолітнього сина, аліменти на утримання дитини з матері не стягувалися. Встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, заявнику, як батьку, потрібно для безперешкодного переміщення дитини по країні у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України та оголошеним воєнним станом на території держави, для здійснення оздоровлення дитини, можливу зміну місця проживання та розвитку дитини в безпечних умовах. За таких обставин заявник просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 17 січня 2025 року відкрито провадження по справі. 31 березня 2025 року на адресу суду від представника [PERSON] адвоката Черниш Т.І. надійшли додаткові пояснення, де зазначила, що жоден доказ наданий заявником не містить інформації про те, що син [PERSON] проживає з батьком з листопада 2017 року, тобто після розірвання шлюбу, та не підтверджує факт самостійного виховання та утримання [PERSON] батьком. Наголошує, що обставини на які заявник посилається, як на підставу своїх вимог не відповідають дійсності та не підтвердженні належними та допустими доказами. Крім того, вказує, що їх спільний син проживає разом з батьком з липня 2023 року. При цьому, дитина перебуває на спільному утриманні обох батьків: як батька так і матері, які разом визначають ключові моменти, пов`язані з життям дитини та спільно вирішують всі питання, що стосуються сина. Таким чином, [PERSON] підтверджує факт того, що син [PERSON] проживає з батьком з липня 2023 року. Разом з тим, не погоджується з доводами [PERSON] , про те, що він самостійно виховує та утримує сина, оскільки малолітній син [PERSON] перебуває на спільному утриманні обох батьків. Мати дитини приймає активну участь у вихованні сина. Заявник у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому, подав письмову заяву про проведення розгяду заяви за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, її представником адвокатом Черниш Т.І. подано письмове клопотання про проведення розгяду заяви за їх відсутності. Щодо задоволення вимог заявника не заперечують. Заінтересована особа Орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, для участі у судовому засіданні свого представника не направила, у своїй заяві просить розгляд справи проводити за відсутності її представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . 08 червня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки № 725 від 20.12.2024 Комунального закладу загальної середньої освіти ліцей №12 Жовтоводської міської ради [PERSON] , [INFO] , є учнем 8-А класу, батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створює належні умови для розвитку його природних здібностей, поважає гідність дитини. Батько бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, контролює виконання сином уроків. [PERSON] постійно проживає з батьком, мати проживає в іншому місці. Заявник включений до Реєстру волонтерів антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Згідно бази ІНПН «Цунамі» заявник не притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується листом №44.5/13-8784 від 30.0,7.2024 Кам`янського районного управління поліції відділення № 5. [PERSON] на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, що підтверджується довідками від 16.07.2024 року виданих Комунальним підприємством «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 31.07.2024, батьком створено належні умови для повноцінного проживання, навчання, розвитку та виховання дитини. Згідно Рішення № 650 від 15.08.2024 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] місце проживання малолітнього визначено разом з батьком. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 51 Конституції України гарантовано, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Частинами 1-3 статті 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав є ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Заявник у поданій заяві зазначає, що з моменту припинення фактичних шлюбних стосунків з [PERSON] , малолітній син [PERSON] проживає разом з ним, знаходиться на його утриманні та самостійному вихованні. Такі твердження в силу ст. 141 СК України, суд розцінює критично, оскільки припинення фактичних шлюбних стосунків між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків відносно дитини. Суд не приймає твердження заявника, про те, що мати дитини проживає у м. Кропивницький та не бере участі у вихованні та утриманні сина, оскільки проживання одного з батьків окремо від дитини не свідчить про те, що мати самоусунулась від виховання та утримання дитини та не звільняє її від обов`язку виховувати та утримувати дитину. Заявником не надано суду доказів, що в питанні виховання чи утримання малолітньої дитини матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що заявник прагне встановити у суді факт для отримання у майбутньому можливості вивезення дитини за кордон на відпочинок та оздоровлення, можливу зміну місця проживання та розвитку дитини в безпечних умовах. Проте, жодних доказів того, що будь-яка із заінтересованих осіб порушує права дитини суду не надано та не обґрунтовано, чому саме мати дитини, яка не позбавлена батьківських прав, не може реалізувати право свого сина на відпочинок за кордоном, оздоровлення та безперешкодне переміщення дитини по країні. Зважаючи на те, що заявник не довів, що мати малолітньої дитини в силу певних юридичних фактів не виконує прав та обов`язків щодо своєї дитини, вимога, викладена у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, є необґрунтованою та доказово не підтверджена, а відтак, не підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: dismissed