Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

24 березня 2025 року адвокат Колодяжна Н.В., яка діє в інтересах [PERSON] , подала до суду вищевказаний позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис №2302 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» коштів у розмірі 41299,00 грн. 19 липня 2021 року на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. відкрито виконавче провадження № 66128687, постановою про заміну сторони виконавчого провадження № 66128687 від 21 січня 2025 року сторону стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» замінено на ТОВ «Діджи фінанс» на підставі укладеного між ними Договору факторингу № 556/ФК-22 про відступлення права вимоги. Зазначає, що видача нотаріусом виконавчого напису проведена на підставі того, що позивач є боржником за кредитним договором № 10002116917 від 11.07.2020 р., укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс». Виконавчим написом запропоновано стягнути з боржника [PERSON] заборгованість у сумі 41299,00 грн, з яких: 12000,00 грн процентна заборгованість за сумою кредиту; 28799,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 500 грн - оплата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Вказує, що позивач дізнався про виконавчий напис нотаріуса після отримання постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а також наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, вказує, що з відповідачем жодних правовідносин позивач не мав, тому будь-якої заборгованості в нього бути не може. Просить визнати виконавчий напис, який вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрований за № 2302 від 29 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованості за кредитним договором № 10002116917 від 11.07.2020 року за період з 12.08.2020 року до 27.02.2021 року в загальній сумі 41299,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Також, 24 березня 2025 року разом із позовною заявою від адвоката Колодяжної Н.В., яка діє в інтересах [PERSON] , надійшла до суду заява про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною зареєстрованого в реєстрі за № 2302 від 29.03.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] , коштів у розмірі 41299,00 грн в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» у виконавчому провадженні № 66128687 від 19.07.2021 року, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігорем Сергійовичем. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2025 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66128687 від 19.07.2021, відкритого на підставі виконавчого напису № 2302 від 29 березня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 41299,00 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 26 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23 квітня 2025 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 45 на звороті). 23 квітня 2025 року від адвоката Колодяжної Н.В. надійшла заява, у якій просить розглядати справу без її участі та позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 52). Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки та довідкою про доставку електронного листа (а.с. 46 на звороті, 50). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., у судове засідання не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України судовою повісткою, яка повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 51). Пояснення у справі, заяви, клопотання від неї на адресу суду не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С., у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України судовою повісткою, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки та довідкою про доставку електронного листа (а.с. 48, 49). Пояснення у справі, заяви, клопотання від нього на адресу суду не надходили. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 2302), яким запропоновано стягувати з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест фінанс» заборгованість за період з 12.08.2020 року по 27.02.2021 року за кредитним договором №10002116917 із ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс», у розмірі 41299,00 грн з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 500 грн, з яких 12000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 28799,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 23). ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І.С. із заявою вих. № 24.06.21/163 від 24.06.2021 року про примусове виконання рішення, а саме про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. № 2302 від 29.03.2021 року (а.с. 24). 19 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. на виконання виконавчого напису № 2302 від 29.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 66128687 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 41299,00 грн (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № 66128687 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. винесено ряд постанов: 19.07.2021 про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди, 19.07.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, 04.08.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 04.03.2025 про арешт коштів боржника (а.с. 15-20, 25-26). Окрім того, 21 січня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача на ТОВ «Діджи фінанс» (а.с. 21). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів ( далі - Перелік). У оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його вчинення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року Тобто, на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 29.03.2021 року, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а не на підставі оригіналу кредитного договору (п.2 Переліку втратив чинність). Таким чином, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, який на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису втратив чинність. Доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було подано саме оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору суду не надано. Крім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечно підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. У справі відсутні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості [PERSON] , зокрема виписки з рахунків, меморіальні ордери, тощо, як і відсутній розрахунок заборгованості позивача за укладеним кредитним договором, з якого б вбачався механізм нарахування заборгованості. Ні відповідач, ні треті особи не подали суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю. До того ж, у матеріалах справи відсутній доказ отримання [PERSON] відповідної письмової претензії про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Аналіз наведених обставин справи та доказів в їх сукупності дає достатні підстави для висновку, що приватний нотаріус Григорян Д.Г. вчинила оспорюваний виконавчий напис на підставі документів, які не відповідають передбаченим Переліком вимогам до документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (у редакції на час вчинення виконавчого напису), що свідчить про недотримання ним порядку вчинення виконавчого напису та умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин справи, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Оскільки судом задоволено позов повністю, [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1816,80 грн. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved