Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

03.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача Мєшніком К.І. було направлено до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.01.2022 у розмірі 11423,19 гривень. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що «Monobank» є мобільним банком, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках встановлюється кредитний ліміт. Разом із кредитним лімітом надається послуга переведення витрат у розстрочку, що дозволяє відновити використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування опубліковані на офіційному сайті банку за посиланням https://www.monobank.ua/terms і доступні для ознайомлення. 12.01.2022 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг у мобільному додатку «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 10000,00 гривень у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Однак відповідач не виконала свої зобов`язання належним чином, унаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 03.10.2024 заборгованість становить 11423,19 гривень, що включає суму основного боргу. Позивач також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач з`явилася до судового засідання та подала заяву про повне визнання позову, не заперечуючи проти розрахунку заборгованості. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності до норм матеріального права, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 12.01.2022 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом підписання Анкети-заяви в мобільному додатку «Monobank» із застосуванням удосконаленого електронного підпису. Умови договору опубліковані на сайті https://www.monobank.ua/terms. Відповідно до пункту 4.2.19 розділу I Умов, клієнт зобов`язаний не рідше ніж раз на 30 календарних днів ознайомлюватися з чинною редакцією договору. Згідно з пунктами 2.1, 2.3 розділу I Умов, банк відкриває клієнту поточний рахунок із платіжною карткою та надає кредитний ліміт, а договір є змішаним, включаючи елементи договору банківського рахунку та споживчого кредиту (стаття 628 ЦК України). На підставі договору відповідачу надано кредит у розмірі 10000,00 гривень у вигляді кредитного ліміту на картку № [NUMBER] . Пункт 5 розділу II Умов регулює надання та обслуговування кредиту, зокрема встановлення ліміту, нарахування відсотків і щомісячних мінімальних платежів. Відповідно до тарифів, пільговий період становить до 62 днів із ставкою 0,00001% річних, базова ставка 3,1% на місяць, збільшена ставка за прострочення 6,2% на місяць, а розмір щомісячного платежу 4% від заборгованості (не менше 100 гривень). У разі прострочення понад 90 днів (пункт 5.16 розділу II Умов) заборгованість вважається простроченою, а банк має право вимагати її повного повернення (пункт 5.19). Відповідач порушила умови договору, не сплачуючи щомісячні платежі, що призвело до прострочення зобов`язань. Станом на 27.08.2023 прострочення перевищило 90 днів, що стало істотним порушенням (пункт 5.17 розділу II Умов). Банк направив відповідачу повідомлення про порушення 27.08.2023, а 26.09.2023 кредит набув форми «на вимогу». Станом на 03.10.2024 заборгованість становить 11423,19 гривень, що підтверджується розрахунком і рухом коштів по картці, доданими до позовної заяви. Відповідно до статті 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частина 2 статті 1050 ЦК України дозволяє кредитору вимагати дострокового повернення кредиту у разі прострочення платежів. Згідно з частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримки сплати кредиту щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повного повернення кредиту, якщо це передбачено договором. Позивач реалізував право на стягнення заборгованості, направивши відповідачу повідомлення про порушення умов договору 27.08.2023 та подавши позов до суду. Доказів погашення заборгованості чи спростування її наявності відповідач не надала. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Статті 76, 81 ЦПК України визначають, що докази мають підтверджувати обставини справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач отримала та використала кредитні кошти, але не повернула їх у добровільному порядку, позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач у заяві від 24 квітня 2025 року визнала позов, не спростувавши розрахунок. Згідно з частиною 4 статті 200 та частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена в частині 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява від 24 квітня 2025 року про визнання позову, а при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень відповідно до платіжної інструкції, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви. Отже, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1211,20 грн) та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків (1211,20 грн). Згідно з пунктом 1 частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved