Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У березні 2025 року до [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є учасником бойових дій, особою з інвалідністю 2-ї групи у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Зазначив, що у період з 15.11.2023 року по 22.06.2024 року перебував у стаціонарі на лікуванні наслідків мінно-вибухової травми. Позивач вказав, що 18 червня 2024 року за заявою [PERSON] Святошинським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2024 року і до досягнення повноліття дітьми. Святошинським ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 25.06.2024 року відкрито виконавче провадження. [PERSON] зазначає, що відповідачка не повідомила суд про стан його здоров`я та перебування на стаціонарному лікуванні, що призвело до нарахування виконавчою службою боргу по аліментам. Зазначає, що в серпні 2024 року йому призначено пенсію по інвалідності, що є його єдиним доходом. Позивачем також вказано, що за станом свого здоров`я він потребує сторонньої допомоги, яку йому надає його мати. Вказує, що йому важко пересуватися, оскільки в нього відсутні кінцівки, він потребує операції та протезування. Наголошує, що коштів, призначених у вигляді пенсії, є недостатньо на здійснення таких цілей, у зв`язка із чим стан його фізичного та духовного здоров`я погіршується. Крім того, вказав, що на стан його здоров`я впливає наявність заборгованості по сплаті аліментів, яка штучно створена без врахування його фактичного доходу. [PERSON] у поданому позові зазначив, що не відмовляється від утримання дітей і розуміє, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, що можливо лише в тому випадку, коли він зможе відновитися морально і фізично, використавши частину своєї пенсії на протезування. На підставі викладеного просить суд змінити розмір аліментів, які із нього стягуються на підставі судового наказу Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 31.03.2025 року та 01.04.2025 року від позивача надійшли заяви на виконання вимог ухвали суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17 квітня 2025 року від відповідача по справі - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання повідомила, що після подання заяви на розірвання шлюбу, про яку вона неодноразово повідомляла позивачу, вона із дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , змушені були змінити місце проживання. Вказала, що працюючи вчителем, вона старається забезпечити дітей житлом та оплачувати комунальні послуги. Враховуючи стрімкий ріст цін на продукти, одяг, взуття, ліки, шкільне приладдя, засоби особистої гігієни, їй важко забезпечити самостійно права дітей на повноцінний розвиток. [PERSON] також вказала, що у доньки [PERSON] проблеми із зором та спиною, плоскостопість, їй потрібні заняття та ортопедичне взуття. Донька навчається на змішаній формі, для онлайн-уроків її потрібно забезпечити гаджетами та зв`язком. Відповідач наголошує, що її духовне та фізичне здоров`я погіршилося, оскільки усі обов`язки по вихованню та забезпеченню дітей лягли на неї та, враховуючи потребу відшкодовувати вартість житла, стан в країні, часті повітряні тривоги, які впливають на емоційний стан дітей та страх за їх майбутнє. Вказала, що поважає [PERSON] за захист Батьківщини, адже це його прямий громадянський обов`язок та висловила співчуття за те, що він отримав поранення та залишився з інвалідністю ІІ групи. Крім того, зазначила, що вказане не звільняє його від батьківського обов`язку приймати участь у забезпеченні дітей. Подаючи на розірвання шлюбу 14.06.2024 року довідки про перебування позивача у військовому госпіталі в неї не було. Вважає цілком справедливим стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх доходів позивача. Також наголошує на тому, що й цих коштів недостатньо для повноцінного утримання дітей. На підставі викладеного просить суд не зменшувати розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу у справі №759/12300/24 від 18.06.2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, жодних клопотань на адресу суду не направив. Відповідач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечила щодо задоволення позовної заяви. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на те, що учасники справи належним чином повідомлені про судове засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про зменшення розмірі аліментів в даному судовому засіданні. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Крім того, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . У відповідності до постанова Верховного Суду від 24.10.2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20. Так, із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 18 червня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва у справі № 759/12300/24 (№ 2-н/759/418/24) видано судовий наказ за заявою [PERSON] , яким наказано стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2024 року і до досягнення повноліття дітьми. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн 80 коп. на користь держави Україна. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 10 березня 2025 року, що складений старшим державним виконавцем Анною Пономаренко, станом на 01.03.2025 року заборгованість по аліментам складає 188 660,89 грн. Крім того, із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 10 березня 2025 року вбачається, що боржник [PERSON] із червня 2024 року не здійснив жодного платежу по сплаті аліментів на утримання дітей. До матеріалів справи долучена довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №750263 з якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності з 09.09.2024 року, причина інвалідності: поранення, травма, каліцтво, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини; інвалідність встановлена довічно. Висновок про умови та характер праці: може працювати в спеціально-створених умовах. Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 12.11.2023 року №5710/3/ про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) [PERSON] , [INFO] , 20 жовтня 2023 року одержав: часткова ампутація правої гомілки, вогнепальне осколкове сліпе поранення вогнепальний перелом лівої гомілки, геморагічний шок, клінічна смерть (реанімований). Крім того, до матеріалів справи долучені: виписка із медичної картки стаціонарного хворого №3768, видана на ім`я [PERSON] , [INFO] ; висновок про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) №580, видану на ім`я [PERSON] , [INFO] . У відповідності до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 07.08.2024 року військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого сержанта [PERSON] , колишнього командира 1 відділення протитанкових ракетних комплексів 3 взводу протитанкових ракетних комплексів [NUMBER] механізованого батальйону у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] , звільненого наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) №218-РС від 07 серпня 2024 року у відставку відповідно підпункту «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, вважати, що справи та посаду здав. Направлено для зарахування на військовий облік до [INFO] . З 26 липня 2024 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Крім того, наказом постановлено відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністра оборони України від 7 червня 2018 року №260 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», постановою КМУ від 28 лютого 2022 №168, окреме доручення Міністра оборони України від 16 січня 2024 року №183, щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, виплатити посадовий оклад, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 489 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01 по 26 липня 2024 року. Виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністра оборони України від 7 червня 2018 року №260 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення, за 28 повних календарних місяців. Відповідно до довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] від 07.08.2024 року №1964/ф про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що видана старшому сержанту [PERSON] та довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] від 07.08.2024 року №1963/ф про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премію для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (зі змінами), що видана старшому сержанту [PERSON] , за період з червня 2023 року по липень 2024 року [PERSON] отримав 238 411,63 грн. Із довідки відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності, пенсія призначена з 08.08.2024 року, пенсійна справа №2601060191. Як вбачається із розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі №2601060191 для [PERSON] , підсумок пенсії (з надбавками) станом на 13.03.2025 року становить 22 709,33 грн. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Як встановлено судом, на даний час аліменти на утримання дітей сторін - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються у частці від заробітку (доходу) позивача у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До суду із позовною заявою про зміну розміру аліментів на утримання дитини звернувся платник аліментів - [PERSON] мотивуючи це тим, що за станом здоров`я він потребує сторонньої допомоги, єдиним джерелом його доходу є пенсія по інвалідності, яку він хоче використати на протезування. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів шляхом заміни їх стягнення з частки заробітку у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності. Однак, в конкретній справі судом також враховується, що із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 10 березня 2025 року вбачається, що боржник [PERSON] із червня 2024 року не здійснив жодного платежу по сплаті аліментів на утримання дітей. Також до уваги судом беруться аргументи відповідача по справі, що донька сторін - [PERSON] , [INFO] , має проблеми із зором, спиною та має плоскостопість, що потребує додаткових витрат від відповідача. На підтвердження зазначених обставин суду надано медичні документи щодо [PERSON] , [INFO] . Крім того, наразі відповідачка фактично самостійно утримує двох дітей, не отримуючи допомоги від позивача по справі, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] від 10 березня 2025 року. Хоча позивач із зазначив у поданому позові, що не відмовляється від утримання дітей, однак жодного доказу того, що він дійсно надає допомогу на утримання своїх дітей у добровільному порядку суду не надано. Суд також враховує, що у відповідності до висновку про умови та характер праці [PERSON] може працювати в спеціально-створених умовах. Таким чином, за конкретних обставин суд вважає, що стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, враховуючи стан здоров`я [PERSON] , у розмірі 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) позивача буде очевидно недостатнім. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача погіршилось здоров`я внаслідок травм, отриманих під час захисту Батьківщини в районі бойових дій під час виконання бойових завдань. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За конкретних обставин справи, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом стягнення із позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку із зміною матеріального становища позивача та погіршенням його стану здоров`я. Зазначена сума аліментів, на думку суду, є достатньою для забезпечення дітям належних умов для життя, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів. Крім того, враховується обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Outcome: partial