Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Козелецька окружна прокуратура звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до [PERSON] про припинення права власності на земельні ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Чернігівської обласної ради від 20.06.2002, у т.ч. на території Козелецького району, створено регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» площею 87672,9 га за рахунок земель, що включаються до його складу без вилучення у землевласників та землекористувачів. Проект організації території, охорони, відтворення та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський» як об`єкта природно-заповідного фонду розроблено та погоджено відповідними органами протягом липня-серпня 2003 року та затверджено рішенням Чернігівської обласної ради від 27.11.2003. Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» як об`єкт природно-заповідного фонду юридично створений з 27.11.2003 і включає 78753,95 га земель на території колишнього Козелецького та Чернігівського районів, які перебувають під особливою державною охороною. Не зважаючи на вказане, на території регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський», рішеннями чотирнадцятої сесії восьмого скликання від 15.12.2021 затверджена технічна документація із землеустрою та надано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва пай № [NUMBER] площею 0,3989 га пасовища кадастровий номер 7422085300:22:134:0785, пай № [NUMBER] площею 0,4419 га ріллі кадастровий номер 7422085300:22:302:0103, пай № [NUMBER] площею 0,5450 га пасовища кадастровий номер 7422085300:22:151:0640, пай № [NUMBER] площею 1,0987 га ріллі кадастровий номер 7422085300:22:292:0324, пай № [NUMBER] площею 0,6600 га ріллі кадастровий номер7422085300:22:123:0103, пай № [NUMBER] площею 1,0188 га сіножаті кадастровий номер 7422085300:22:142:0782, пай № [NUMBER] площею 1,2978 га сіножаті, кадастровий номер 7422085300:22:136:0675, пай № [NUMBER] площею 0,2262 га пасовища, кадастровий номер 7422085300:22:134:1785 (Максимівський старостинський округ) на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. На підставі вказаних рішень прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказані земельні ділянки, про що внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно про речове право №№ 47190624, 47190985, 47191567, 47191819, 47192077, 47192377, 47193184, 47193454. Поруч з цим, земельні ділянки, право власності на які оформлено за [PERSON] , незаконно оформлено з порушенням норм законодавства про природно-заповідний фонд за рахунок земель, які знаходяться у межах природно-заповідного фонду. Громадянка російської федерації [PERSON] у 2022 році отримала земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 7422085300:22:134:0785, 7422085300:22:302:0103, 7422085300:22:151:0640, 7422085300:22:292:0324, 7422085300:22:123:0103, 7422085300:22:142:0782, 7422085300:22:136:0675, 7422085300:22:134:1785 у приватну власність, однак їх не відчужила, хоча зобов`язана була це зробити не пізніше 30.06.2023. За інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації від 02.08.2024 №08-07/1778, земельні ділянки з кадастровими номерами 7422085300:22:134:0785, 7422085300:22:302:0103, 7422085300:22:292:0324, 7422085300:22:123:0103, 7422085300:22:142:0782, 7422085300:22:136:0675, 7422085300:22:134:1785 розміщені в господарські зоні РЛП «Міжрічинський», а земельна ділянка з кадастровим номером 7422085300:22:151:0640 розміщена в зоні регульованої рекреації РЛП «Міжрічинський», що підтверджується викопіюванням із Карти функціонального зонування РЛП «Міжрічинський». Враховуючи те, що отримані [PERSON] у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення нею добровільно не відчужені упродовж встановленого законодавством України річного строку, то такі земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду. З огляду на положення ст. 81, 145 ЗК України Козелецька окружна прокуратура просила припинити громадянці російської федерації [PERSON] право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7422085300:22:134:0785, 7422085300:22:302:0103, 7422085300:22:292:0324, 7422085300:22:123:0103, 7422085300:22:142:0782, 7422085300:22:136:0675, 7422085300:22:134:1785 шляхом їх конфіскації на користь держави. Представник Козелецької окружної прокуратури Баринова Л.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся через систему «Електронний суд». Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Відповідачкою було подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що отримала землі у спадщину 23.09.2021 і згідно з нормами ЗК України повинна була протягом року їх відчужити, що і хотіла зробити - подарувати ці земельні ділянки своєму онукові [PERSON] , який має українське громадянство. Однак 24.02.2022 почалася війна і через це Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації», якою було накладено мораторій на вчинення нотаріальних дій із нерухомим майном громадян російської федерації (пунктом 1 Постанови). Відповідачка та її представник адвокат Карнаух В. А. просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника Козелецької окружної прокуратури, відповідачку, її представника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Козелецькою окружною прокуратурою було обрано спосіб захисту порушеного права через призму ст. 81, 145 ЗК України, про що свідчить як зміст позовної заяви, так і її прохальна частина. З огляду на це, судом питання стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог вирішувалося з точки зору обраного способу захисту. Судом встановлено, що відповідно до копії посвідки на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.168). Згідно з копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 03.09.2021 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О. В., [PERSON] успадкувала після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 3,72 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний прапор» (с. Максим Козелецького району Чернігівської області), указане майнове право за життя належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0233410, а також право на земельну частку (пай) площею 3,72 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Червоний прапор» (с. Максим Козелецького району Чернігівської області), указане майнове право за життя належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0233411 (а.с. 170-171). Рішеннями Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 12.10.2021 «Про надання дозволу на розробку технічної документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] » надано дозвіл гр. [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва паю № [NUMBER] ріллі площею 1,0987 га, паю № [NUMBER] сіножаті 1,0188га, паю № [NUMBER] пасовища 0,6285га, паю № [NUMBER] ріллі площею 1,1019 га, паю № [NUMBER] сіножаті 1,2978 га, паю № [NUMBER] пасовища 0,5450 га, на території Гончарівської селищної ради на підставі сертифікату серії ЧН №0233411 як члена (спадкоємця члена) колишнього КСП «Червоний прапор» (а.с. 31-34). Рішеннями Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 15.12.2021 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки у власність гр. [PERSON] » затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва пай № [NUMBER] площею 0,6600 га, кадастровий номер 7422085300:22:123:0103; пай № [NUMBER] площею 0,4419 га, кадастровий номер 7422085300:22:302:0103; пай № [NUMBER] площею 1,0987 га, кадастровий номер 7422085300:22:292:0324; пай № [NUMBER] площею 0,5450 га, кадастровий номер 7422085300:22:151:0640, пай № [NUMBER] площею 1,2978 га, кадастровий номер 7422085300:22:136:0675, пай № [NUMBER] площею 1,0188 га, кадастровий номер 7422085300:22:142:0782, пай № [NUMBER] площею 0,2262 га, кадастровий номер 7422085300:22:134:1785, пай № [NUMBER] площею 0,3989 га, кадастровий номер 7422085300:22:134:0785 (а.с. 35-50). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що на підставі рішення 14 сесії восьмого скликання Гончарівської селищної ради від 15.12.2021 реєстратором Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області Кайдаш А. А. 24.06.2022 прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 0,6600 га, кадастровий номер 7422085300:22:123:0103; площею 0,4419 га, кадастровий номер 7422085300:22:302:0103; площею 1,0987 га, кадастровий номер 7422085300:22:292:0324; площею 0,5450 га, кадастровий номер 7422085300:22:151:0640, площею 1,2978 га, кадастровий номер 7422085300:22:136:0675, площею 1,0188 га, кадастровий номер 7422085300:22:142:0782, площею 0,2262 га, кадастровий номер 7422085300:22:134:1785, площею 0,3989 га, кадастровий номер 7422085300:22:134:0785 (а.с. 68-74). Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.11.2021 вказані вище земельні ділянки зареєстровані у Державному земельному кадастрі (а.с. 98-105). Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Статтями 15, 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Конституція України (стаття 13) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. За приписами ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено ЗК України. Частиною 5 ст.\~22\~ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст.\~80\~ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3 ст.\~81\~ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4 ст.\~81\~ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст.145\~ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] зареєструвала своє право на зазначені спірні земельні ділянки 24.06.2022. Відповідно до вимог ЗК України вона повинна була протягом року (тобто до 24.06.2023) здійснити їх відчуження. Норми статей 81, 145 ЗК України є імперативними, регламентують порядок і строк відчуження земельної ділянки іноземним громадянином, що відраховується з моменту переходу такого права і даний строк є преклюзивним та змінюватися не може. Аналіз вище вказаних норм права у їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що якщо власник земельної ділянки, який відповідно до закону зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, однак не виконав такого обов`язку, то орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, звертається до суд з позовом про конфіскацію вказаної земельної ділянки. За наслідками розгляду такого позову суд ухвалює рішення про конфіскацію даної земельної ділянки або відмови у її конфіскації. Рішення суду про конфіскацію земельної ділянки в подальшому є підставою для продажу даної земельної ділянки на земельних торгах. Таким чином, суд вважає за необхідне припинити громадянці російської федерації [PERSON] право власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації. Разом з тим, в позовній заяві вказано, що вищезазначені земельні ділянки перебувають в межах регіонального ландшафтного парку «Міжрічинський» і належать до земель природно-заповідного фонду, що ставить під сумнів можливість подальшого продажу конфіскованих земельних ділянок на земельних торгах. Однак, з урахуванням способу захисту, обраного Козелецькою окружною прокуратурою з використанням механізму, передбаченого ст. 145 ЗК України, суд вважає за необхідне зберегти за [PERSON] право на отримання повного відшкодування вартості земельних ділянок. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації», якою було накладено мораторій на вчинення нотаріальних дій із нерухомим майном громадян російської федерації, що унеможливило виконання відповідачем імперативної норми стосовно відчуження земельної ділянки. Встановлення обмежень на розпорядження своїм майном особами, які є громадянами держави-агресора, покладає відповідні обтяження для таких громадян, проте механізм, визначений ст. 145 ЗК України, є в такому випадку дієвим компенсаторним інструментарієм. Згідно із ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial