Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

24.03.2025 р. за допомогою системи "Електронний суд" [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та повернення виконавчого документа. В обґрунтування позову позивач вказує, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року у справі № 185/3808/24 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки, [PERSON] , [INFO] , як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 квітня 2024 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року у справі № 185/11641/14-ц. Позивач зазначає, що його матеріальний стан погіршився через стан здоров`я, оскільки він є пенсіонером та інвалідом 3-ї групи, не працює і не має можливості працювати. Позивач вважає, що розмір аліментів на повнолітню дитину не може бути більшим, ніж на неповнолітню дитину, та просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), щоб забезпечити рівність між дітьми. Крім того, позивач просить повернути виконавчий документ до суду. Позивач не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на себе. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши доводи позовної заяви, заяву відповідача про визнання позову, перевіривши матеріали справи, висновує таке. Відповідно до частин 4, 5 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року у справі № 185/11641/14-ц було частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 у цивільній справі № 185/9929/14-ц, з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку(доходу). Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншне 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2014 та до досягнення [PERSON] повноліття (до [INFO] .) Виконавчий лист, виданий за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 у цивільній справі № 185/9929/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ухвалено повернути з виконання до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року у справі № 185/3808/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 05 квітня 2024 року та до закінчення [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. \~ \~ \~ \~Позивач є інвалідом 3-ї групи та пенсіонером, що підтверджується довідками МСЕК та пенсійним посвідченням. Ці обставини свідчать про погіршення матеріального стану позивача через неможливість працювати. Виконавчий документ за рішенням від 26 червня 2024 року перебуває на примусовому виконанні у Павлоградському відділі державної виконавчої служби. З огляду на позовну заяву, заяву відповідача про визнання позову, вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо зміни розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини в бік їх зменшення. Вирішуючи позов, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статей 150, 199 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її розвиток, забезпечити здобуття освіти, а також утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23 років, якщо батьки можуть надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, виникає за наявності сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреба у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 зазначено, що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Погіршення матеріального стану, зокрема через стан здоров`я, також може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом, позивач послався на погіршення його матеріального стану через стан здоров`я, оскільки він є інвалідом 3-ї групи, пенсіонером і не може працювати. Крім того, позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини доходу, що також впливає на його матеріальні можливості. Позивач вважає, що зменшення розміру аліментів на повнолітню дитину до 1/6 частини доходу забезпечить справедливий баланс між інтересами обох дітей. Відповідач визнала позовні вимоги, що відповідно до статті 207 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення на користь позивача, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] , які стягуються на підставі рішення від 26 червня 2024 року, підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. При вирішенні питання щодо судових витрат суд ураховує, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн та просив покласти судові витрати на себе. З урахуванням принципу розумності та того, що позивач не просив стягнути судові витрати з відповідача, яка є повнолітньою дитиною, що продовжує навчання, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved