Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У своїй заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.06.2010 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач, являючись батьком неповнолітньої дитини, ухиляється від належного добровільного матеріального утримання сина, який проживає з матір`ю. Тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно, але не\~менше розміру\~передбаченого чинним\~законодавствомдо досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася\~та надала\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутність.\~Позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~і просить\~суд задовольнити\~їх. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце його проживання не відоме, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи не надсилав. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`яку із таким, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010\~року,\~ що\~ підтверджується\~копією \~свідоцтва \~про \~шлюб (а.с.4). Сторони мають малолітнього сина, [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження (а.с.5). Як вбачається з довідки про місце проживання від 07.02.2025, дитина проживає разом із матір"ю [PERSON] \~ (а.с.6). У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписами\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідач [PERSON] , являючись батьком малолітнього сина [PERSON] , ухиляється від належного добровільного його утримання, суд доходить висновку, що з нього слід стягувати аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Одночасно з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved