Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

представник позивача ТОВ «Кошельок» Крилов С.С. 31.01.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.01.2022 року, між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № 3455714198-574131 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор - 3898, для підписання кредитного договору шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 7 500,00 грн. ( п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту);початковий строк кредитування, становить 24 днів, ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); відсоткова ставка, становить 2,20% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків); сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 24 днів, становить 11 460,00 грн. (7 500,00 грн. тіло кредиту + 3 960,00 грн.. відсотки за користування позикою за перші 24 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків). Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказав в особистому кабінеті як банківська картка на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3455714198-574131 від 06.01.2022 року. [PERSON] неодноразово користувався послугами кредитування у ТОВ «КОШЕЛЬОК», а саме «3» рази, що свідчить про те що відповідачу достовірно були відомі всі істотні умови кредитування в ТОВ «Кошельок» та наслідки невиконання умов договору. Пунктом 3.6. кредитного договору, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 30.01.2022 року до 29.04.2022 року, за ставкою 2,2% на добу. На момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (7 500,00 грн. тіло кредиту + 3 960,00 грн. відсотки за початковий строк користування позикою + 14 850,00 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою) 26 310,00 грн. Ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Основна сума заборгованості за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року складає 26 310,00 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків та 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України, який є додатком до даної позовної заяви: інфляційні збитки за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 рік складають 10 134,61 грн.; 3% річних, згідно зі ст. 625 ЦК України за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року складає 2 145,17 грн.. На підставі викладеного позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3455714198\--574131 від 06.01.2022 року в розмірі 38 589,78 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту: 7 500,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 18 810,00 грн., інфляційні збитки за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року - 10 134,61 грн., 3% річних за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року - 2 145,17 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.. Представник позивача подав до суду заперечення на клопотання від 27.03.2025 року через систему «Електронний суд», в якому не погоджується з доводами, що містяться у відзиві та клопотанням про витребування документів. Представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду відзив по справі через систему «Електронний суд» 21.03.2025 року в якому просить у задоволенні позову ТОВ «Кошельок» відмовити. Вказує, що відповідач кредитні договори в електронному вигляді з фінансовими установами не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.Вказує, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.ТОВ «Кошельок» не мало права нараховувати у період дії в Україні воєнного стану позичальнику, який мав прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, як 3% річних, так і інфляційних втрат, оскільки за законом відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК.Крім того ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам, а саме договір про надання споживчого кредиту № 3455714198-574131 від 06.01.2022 року. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи проводити у його відсутності. Ухвалою суду від 28.03.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування електронного варіанту кредитного договору № 3455714198-574131 від 06.01.2022 р. та задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ «Універсал банк» докази, які містять банківську таємницю. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.01.2022 року, між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № 3455714198-574131 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/) (а.с.9-14). Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 7 500,00 грн. ( п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту);початковий строк кредитування, становить 24 днів «Лояльний період»( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); відсоткова ставка, становить 2,20% на добу за початковий строк кредитування визначений п. 1.3.2, п. 3.5 договору; сума кредиту та нараховані відсотки, за початковий строк користування позикою, на 24 днів, становить 11 460,00 грн. П.2.2 договору встановлено, що встановлений в п.2.1 договору строк Лояльного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п.3.5 договору сторони погодились, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлении п.2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,85 розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору. Відповідно до п.3.5.1 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. Згідно п.3.6 договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах : 3.7. Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. Підписуючи договір відповідач підтвердив в п.8.7, що він отримав від кредитодавця інформацію, передбачену ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» , а також інформацію щодо своїх прав відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Вказаний договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор - 3898, для підписання кредитного договору шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного повідомлення СМС-повідомлення. З графіком розрахунків, як додатком №1 до договору про надання коштів у позику та паспортом споживчого кредиту відповідача було ознайомлено та відповідачем було підписано одноразовим ідентифікатором 06.01.2022 року шляхом введення 3898 (а.с.8-9,14-15).. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням (а.с.20), листом про підтвердження операції від 09.01.2025 року №04/642-04/72 (а.с.19). Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у Відповідача, за Договором № 3455714198-574131 від 06.01.2022 р., утворилась заборгованість. Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 3455714198\-574131 від 06.01.2022 року в розмірі 38 589,78 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту: 7 500,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 18 810,00 грн., інфляційні збитки за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року - 10 134,61 грн., 3% річних за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року - 2 145,17 грн. та суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 2 422,40 грн.. (а.с.16-18). Ухвалою суду від 28.03.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування електронного варіанту кредитного договору № 3455714198-574131 від 06.01.2022 р. - відмовлено. Клопотання представника позивача задоволено та зобов`язано акціонерне товариство «Універсал банк» надати суду додаткові докази. 02.04.2025 року та 14.04.2025 року АТ «Універсал Банк» надав суду рух коштів по картці від 31.03.2025 року виданої на ім`я [PERSON] за період з 05.01.2022 року по 07.01.2022 року, із змісту якої видно про зарахування на банківський рахунок відповідача 06.01.2022 р. 7500,00 грн. на платіжну картку номер якої було вказано позичальником в кредитному договорі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України). Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку що між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір на виконання умов якого позивачем перераховано на банківську картку відповідача 7500,00 грн. Відповідач умов договору не виконав в зв`язку із цим виникла заборгованість. Враховуючи, що відповідачем кредитний договір не оспорено, розмір заборгованості не спростовано, зустрічний позов про визнання договору недійсним не заявлявся, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам підлягають до задоволення оскільки підтверджені належними та допустимими доказами наданими суду позивачем, в т.ч. витребуваними судом в АТ «Універсал Банк» за клопотанням представника позивача, а тому суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо недоведеності вимог позивача. Крім цього суд враховує, що заборгованість по відсоткам відповідачу нараховано відповідно до умов укладеного договору: з 06.01.2022 р. по 29.04.2022 р. за 114 днів в розмірі 18810,00 грн., в межах строку кредитування обумовленого в договорі(24 дні(п.2.1) + 90(п.3.7)) та з врахуванням розміру відсоткової ставки (2,2% в день) обумовленої сторонами в договорі(п.1.3.2, п.3,5). Що ж стосується вимог позивача про стягнення 10134,61 грн. інфляційних збитків за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року та 2145,17 грн. 3% річних за період з 29.04.2022 року по 15.01.2025 року в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки , відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В зв`язку із цим суд погоджується із запереченнями представника відповідача в цій частині. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1651,30 грн.(26310,00 грн. х 2422,4 грн. : 38589,78 грн. = 1651,30 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial