Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 лютого 2008 року був зареєстрований шлюб між ним з відповідачкою [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 21 серпня 2012 року шлюб був розірваний. З моменту розлучення і до даного часу відповідачка не відвідувала доньку, не допомагала їй матеріально, не піклувалася про її фізичний і духовний розвиток. Відповідачка ухилялася і до цього часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона ніколи не цікавилася життям доньки, не відвідувала її ні в дошкільному дитячому закладі, ні в школі. Не відвідує і на даний час в коледжі, де навчається донька. Де на даний час проживає відповідачка ні йому, ні дочці невідомо. Вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому просить позбавити її батьківських прав відносно доньки [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання, просить провести розгляд справи без їх участі, підтримує наданий письмовий висновок. Також зазначає, що при підготовці висновку, який був затверджений рішенням виконавчого комітету від 08.04.2025 № 111 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно дитини: [PERSON] , [INFO] , підсумовано всі обставини, що підтвердженні зібраними письмовими доказами, [PERSON] тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки, не бере участі у вихованні дочки, не піклується про її здоров`я, духовний, моральний та фізичний розвиток, не навідує дитину, не цікавиться її життям, навчанням. Матеріальне утримання дитини зі сторони матері взагалі відсутнє. [PERSON] фактично свідомо ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов`язків. У судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , показала, що своєї мами [PERSON] вона не пам`ятає і не хоче її бачити. Проживає з батьком, який піклується про неї та забезпечує усім необхідним. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засідання надала показання наступного змісту: вона є сусідкою позивача, [PERSON] сам виховує дитину [PERSON] , відповідачку ніколи не бачила. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засідання надала показання наступного змісту: вона є керівником позивача на роботі, [PERSON] на роботі себе зарекомендував як людина дисциплінована, його колишню дружину ніколи не бачила. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засідання надала показання наступного змісту: вона є кумою позивача, за 11 років відповідачку [PERSON] жодного разу не бачила, хоча підтримує із сім`єю позивача близькі стосунки. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засідання надала показання наступного змісту: вона є сусідкою позивача, проживають по сусідству 4 роки, відповідачку жодного разу не бачила. ІІІ. Фактичні обставини справи. У свідоцтві про народження дитини [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Як свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 24.10.2024, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №84 від 18.12.2024, [PERSON] проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] , для якої створено всі необхідні умови для проживання. Дитина росте в любові та сімейному затишку (а.с. 10). Відповідно до характеристики, наданої Млинівським технолого-економічним фаховим коледжом, [PERSON] навчається у коледжі з 1.09.2023. Характеризується лише з позитивної сторони (а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області № 111 від 08.04.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 86). IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачем було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє до доньки будь-якої уваги та турботи, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини. Під час розгляду справи, зокрема з показань свідків, встановлено, що мати з донькою не спілкується з 2012 року. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що [PERSON] свою матір навіть не пам`ятає, а відповідачка не виконує батьківські обов`язки, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої доньки, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved