Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

20.03.2025 року до суду надійшов позов [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Горщар\~Богдан Анатолійович\~до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 30.09.1975 року Славутським міським відділом РАЦС Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №217. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем має формальний характер. Вже більше як двадцять років сторони не проживають разом, не спілкуються, місце знаходження відповідача позивачці невідоме. Позивачка вказує, що шлюбні відносини припинені вже тривалий час. З цих підстав позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. 07.03.2025 року у даній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено на 07.04.2025. Позивачка [PERSON] та її представник Горщар Б.А. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, наполягали на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, позивачка та її представник не заперечують проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши на відповідність ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Славутським міським відділом РАЦС Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 30.09.1975 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 217. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Разом тривалий час не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб. За таких обставин справи, коли позивачка не бажає проживати разом із відповідачем, понад 20 років сторони не проживають разом, не спілкуються, спільне господарство не ведуть, дітей не мають, суд вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя, а тому приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved