Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника адвоката Герасимчука О.О., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 02.07.2016 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 38. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя із відповідачем не склалось, через втрату взаєморозуміння, відсутності знайти спільної думки щодо вирішення будь-якої ситуації, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони на даний момент проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. В зв`язку із вказаним позивачка вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Разом із позовною заявою від представника надійшло клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються із витрат на правничу правову допомогу у розмірі 5000 грн та витрат на сплату судового збору в розмірі 968,96 грн. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи, у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву до суду від нього не надходило.\~ Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, проте рекомендоване повідомлення було повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у випадку коли: \~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене у відповідності до ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяву позивачки та її представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що 02.07.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 38 (а.с. 6). Після державної реєстрації подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] ». Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок втрати любові один до одного, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи відсутність у позивачки бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що від позивачки не надходило клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, то суд не вирішує дане питання. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про стягнення з відповідача судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог. За матеріалами справи в інтересах позивачки по даній справі діє адвокат Герасимчук О.О. на підставі ордеру серії АВ № 1187728 від 04.03.2025 року (а.с.7). У позовній заяві зазначається, що за надання професійної правничої допомоги позивачка понесла витрати у розмірі 5000 грн. У прохальній частині позову позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу. Частино 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначення ж у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обгрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір. Така вимога, яка висловлену у прохальні частині позову, також не може розглядатись як заява про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Суду, окрім копії ордеру та договору про надання правової допомоги від 22.02.2025 не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, які б були обумовлені договором; не надано акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), а також доказів фактично понесених позивачкою витрат у вигляді авансового платежу в розмірі 3600 грн (у відповідності до п. 3.1. Договору від 22.02.2025). Витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх фактичної вартості. За таких обставин, не вбачається підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п?яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Враховуючи задоволення позову, понесені [PERSON] витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки в розмірі 968,96 грн, оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний суд». На підставі вище викладеного та

Outcome: approved