Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення 441 756,42грн. безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позову зазначено, що наказом командира військової частини [NUMBER] «Про призначення розслідування за фактом смерті солдата [PERSON] » від 11.05.2023 №315а, призначено розслідування за фактом смерті механіка-водія інженерно-позиційного відділення інженерно-позиційного взводу інженерно-позиційної роти інженерно-позиційного батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] та призупинено всі належні йому виплати. Висновком та матеріалами розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , встановлено, що причиною смерті є отруєння невстановленою отруйною речовиною, що підтверджено відповідним медичним висновком внаслідок навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Нещасний випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, так як відповідно до приписів п.11 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, обставини, за яких нещасний випадок не визнається такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у даній справі є - смерть внаслідок гострого отруєння невстановленою отруйною речовиною, що підтверджено відповідним медичним висновком внаслідок навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Смерть настала внаслідок гострого отруєння невстановленою отруйною речовиною, що підтверджено відповідним медичним висновком внаслідок навмисного заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Під час розслідування, 16 травня 2023 року до військової частини [NUMBER] звернулась [PERSON] (мати померлого) про виплату їй як спадкоємцю всіх належних виплат померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . За результатами розслідування за фактом смерті військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] - командиром військової частини [NUMBER] видано наказ №362 від 19.12.2024, яким солдата [PERSON] , виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 12.05.2023р., виплатити [PERSON] всі належні виплати померлого військовослужбовця. Відповідно до даних бухгалтерського обліку військової частини [NUMBER] , нарахування належного грошового забезпечення померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , припинилось у травні 2023 року. У грудні 2024 року (за травень 2023 року - по день смерті [INFO] ) було нараховано всі належні виплати померлому військовослужбовцю військової частини [NUMBER] . [INFO] військовою частиною [NUMBER] було виплачено [PERSON] всі належні виплати померлого в сумі 75847,19грн. Станом на день звернення до суду із даним позовом, будь-яких заперечень та зауважень щодо нарахованих та виплачених сум від [PERSON] не надходило. 10 січня 2025р. при надсиланні військовою частиною [NUMBER] до АТ КБ «Приватбанк» реєстрів для виплати грошового забезпечення за грудень 2024 року, в реєстрі №1 було помилково включено та зараховано виплати в сумі 441756,42грн. на картковий рахунок, який відкритий у АТ КБ «Приватбанк», померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , які йому не належать, замість 75847,19грн. [PERSON] 23 січня 2025р. військова частина [NUMBER] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» про вжиття заходів із переказу коштів в сумі 441756,42грн. на рахунок військової частини [NUMBER] , як помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача. 10 лютого 2025 року військовою частиною [NUMBER] було отримано від АТ КБ «Приватбанк» відмову у поверненні коштів, у зв`язку із відсутністю на це законних підстав, після списання коштів із рахунку платника. Банк зазначив, що у даному випадку, грошові кошти можуть бути списані із рахунка клієнта без його розпорядження у добровільному порядку за платіжною інструкцією клієнта або на підставі рішення суду. Вказує, що з огляду на положення ст.1258 ЦК України, матір померлого є спадкоємцем першої черги за законом. 23 січня 2025 року на адресу відповідача було відправлено претензію про добровільне повернення коштів до 09 лютого 2025 року. Станом на день звернення до суду, претензія військової частини про повернення коштів у добровільному порядку не задоволена. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 17.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 06.03.2025 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не має право на отримання спірних коштів, оскільки не вступала у спадщину після смерті сина, а отже не є його спадкоємицею. 10.03.2025 від позивача надійшла заява про залучення співвідповідача АТ КБ «Приватбанк» та уточнено позовні вимоги, в яких військова частина просила також стягнути з АТ КБ «Приватбанк» 441 756,42грн. В обґрунтування позовних вимог до АТ КБ «Приватбанк» військова частина вказала, що в матеріалах справи наявні докази про встановлений факт наявності рахункової помилки, пов`язаної із неправильним внесенням (арифметичних підрахунків) всіх належних виплат померлого військовслужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємці померлого [PERSON] відсутні, кошти знаходяться на картці (картковому рахунку) № [NUMBER] , який відкритий у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" неналежного отримувача - померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), надіслана вимога до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та матері померлого ( [PERSON] ) про повернення коштів залишається не задоволеною, кошти не повернуто. З огляду на зазначене, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є фактичним володільцем (зберігачем) коштів військовій частині [NUMBER] , які внаслідок рахункової помилки зараховані на картковий рахунок, який відкритий у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" неналежного отримувача цих коштів, де банк безпідставно відмовив військовій частині [NUMBER] у добровільному поверненні коштів в сумі 441756,42 грн., як неналежної платіжної операції на рахунку неналежного отримувача - [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.03.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Тією ж ухвалою витребувано від Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області інформацію про встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину померлого [PERSON] та належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 26.03.2025 та 01.04.2025 від Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області на виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.03.2025 надійшла інформація щодо спадкової справи після померлого [PERSON] , відповідно до якої нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. 04.04.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшли пояснення по суті справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне (частина п`ята\~статті 174 ЦПК України). Як вже зазначалось, ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.03.2025 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В ухвалі встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалу від 11.03.2025 відповідач отримав 12.03.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, у зв`язку з чим останнім днем подання відзиву було 27.03.2025. Таким чином, пояснення АТ КБ «Приватбанк» надійшли після настання терміну, який визначив суд. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 126 ЦПК України). АТ КБ «Приватбанк» не просив дозволу подати письмові пояснення, а суд за межами строку для подання відзиву на позов не визнавав їх подання необхідним, тому ці пояснення суд залишає без розгляду. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року № 477/2330/18. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити шляхом стягнення грошових коштів з АТ КБ «Приватбанк». Представник Диченко Н.В. проти задоволення позову в частині стягнення коштів з його довірителя заперечував та просив відмовити. Представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши у відкритому судовому засіданні представника позивача та відповідача, суд встановив. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2023, [INFO] помер [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] «Про призначення розслідування за фактом смерті солдата [PERSON] » від 11.05.2023 №315а, призначено розслідування за фактом смерті механіка-водія інженерно-позиційного відділення інженерно-позиційного взводу інженерно-позиційної роти інженерно-позиційного батальйону військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] та призупинено всі належні йому виплати. Наказом командира військової частини [NUMBER] «Про продовження строку проведення розслідування за фактом смерті солдата [PERSON] » від 11.05.2023 №315а продовжено строк проведення розслідування до 11.06.2023. Висновком експерта №129 від 11.05.2023 встановлено, що смерть гр-на [PERSON] настала в результаті гострого отруєння невстановленою речовиною. 16 травня 2023 року до військової частини [NUMBER] звернулась мати [PERSON] - [PERSON] із заявою про виплату їй як спадкоємцю всіх належних виплат померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] №362 від 19.12.2024 солдата [PERSON] виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 12.05.2023р. та вирішено виплатити [PERSON] всі належні виплати померлого військовослужбовця. Також, 10.01.2025, тобто вже після смерті [PERSON] , військовою частиною [NUMBER] на рахунок [PERSON] було зараховано 441 756,42грн. з призначенням платежу «заробітна плата». Як зазначено в бухгалтерській довідці №1 від 13.01.2025 до меморіального ордера 5/1 відповідно до даних бухгалтерського обліку військової частини [NUMBER] , нарахування належного грошового забезпечення померлого військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , припинилось у травні 2023 року. У грудні 2024 року (за травень 2023 року - по день смерті [INFO] ) було нараховано всі належні виплати померлому військовослужбовцю військової частини [NUMBER] солдату [PERSON] , в сумі 76 779,89грн. Також у довідці зазначено, що 07.01.2025 при формуванні та надсиланні війсьвовою частиною [NUMBER] до АТ КБ «Приватбанк» реєстрів для виплати грошового забезпечення особовому складу за грудень 2024, в реєстрі №1 було помилково включено та зараховано виплати у сумі 441 756,42грн. на картковий рахунок [PERSON] 23 січня 2025р. військова частина [NUMBER] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» листом про вжиття заходів із переказу коштів в сумі 441756,42грн. на рахунок військової частини [NUMBER] , як помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача. 24 січня 2025 року військовою частиною [NUMBER] було виплачено [PERSON] всі належні виплати померлого в сумі 75847,19грн., що підтверджується відомістю розподілу витрат. 10 лютого 2025 року військовою частиною [NUMBER] було отримано від АТ КБ «Приватбанк» відмову у поверненні коштів, у зв`язку із відсутністю на це законних підстав, після списання коштів із рахунку платника. Банк зазначив, що у даному випадку, грошові кошти можуть бути списані із рахунка клієнта без його розпорядження у добровільному порядку за платіжною інструкцією клієнта або на підставі рішення суду. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Передбачений інститутом кондикції вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Отже предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (подібні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19)). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Основна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, від 16.09.2022 у справі №913/703/20). Згідно ст.\~1215\~ЦК України\~не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи те, що станом на дату перерахування заробітної плати у сумі 441756,42грн. [PERSON] помер, а також відсутність доказів того, що спірні кошти мали бути виплачені померлому за життя, стаття 1215 ЦК України на спірні правовідносини не розповсюджується. Таким чином, за відсутності підстав знаходження грошових коштів на рахунку АТ КБ «Приватбанк», грошова сума у розмірі 441756,42грн. підлягає стягненню з в АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України. Щодо позовних вимог до [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою\~статті 1220 Цивільного кодексу України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(частини перша та друга\~статті 1223 ЦК України). Відповідно доч.1,3ст.1268ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України\~встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 26.03.2025 №521/01-16 після померлого [INFO] [PERSON] , Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи те, що [PERSON] не прийняла спадщину після померлого [PERSON] , суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] суми боргу необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial