Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 13.03.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов цей позов, в якому позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , та жінки [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , без реєстрації шлюбу в період із 17 листопада 2015 по 20 листопада 2024 року. Визнати житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А,а) загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, сараю (літ. Б), сараю-гаража (літ. В),прибудови (літ. в), сараю (літ. Г), порибудови (літ.г), гаража (літ. Д), погріба (літ.Л), колодязя (літ. К), огорожі (№1), вартістю 120\~000 грн., спільним майном [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , право власності на частину житлового будинку загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з наступних об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А), веранди (літ. а), сараю (літ. Б), сараю-гаража (літ. В),прибудови (літ. в), сараю (літ. Г), порибудови (літ.г), гаража (літ. Д), погріба (літ.Л), колодязя (літ. К), огорожі (№1), загальною вартістю 120\~000,00 грн Визнати у порядку поділу майна подружжя за [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , право власності на частину житлового будинку загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з наступних об`єктів нерухомості: житлового будинку (літ. А), веранди (літ. а), сараю (літ. Б), сараю-гаража (літ. В),прибудови (літ. в), сараю (літ. Г), порибудови (літ.г), гаража (літ. Д), погріба (літ.Л), колодязя (літ. К), огорожі (№1), загальною вартістю 120\~000,00 грн Аргументи учасників справи Свій позов позивач мотивує тим, що позивач та відповідач 20.11.2024 уклали шлюб. Разом з тим, ще до реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім`єю , як чоловік та дружина не перебуваючи у шлюбі та у будь-якому іншому шлюбі на протязі 9 років, а саме починаючи з листопада 2015 року і до дня укладення шлюбу 20 листопада 2024 року. Під час спільного проживання із відповідачем однією сім`єю без укладення шлюбу у сторін народився син, - [PERSON] , [INFO] . Сторони починаючи з листопада 2015 року зареєстровані та постійно проживали разом до повномасштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з окупацією російськими військами с. Червоне Поділля Каховського району Херсонської області, позивач разом з дружиною та сином вимушені були у вересні 2022 переміститися на підконтрольну територію України, а саме до с. Лебедин, Звенигородського району Черкаської області, де 12.09.2022 вони стали на облік, як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] . З цього часу позивач та відповідач продовжували вести спільне господарство у будинку [ADDRESS] та мали права і обов`язки притаманні чоловіку і дружині, втім проживали без офіційного шлюбу до дня його укладання 20.11.2024. За пів року до реєстрації шлюбу, а саме 02.03.2024 за рахунок капіталу складеного спільними зусиллями позивача та відповідача та обопільною працею сторонами набуто нерухоме майно, в якому оселилися ще 12.09.2022, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею -36,7 кв.м.. Право власності на будинок було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2024. Разом з тим відповідач заперечує той факт, що житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності та не визнає право власності позивача на частку у цьому майні. Заяви (клопотання) учасниківсправи. Позивач у судове засідання не з`явилася подала письмову заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі. Від відповідача надійшла заява в якій міститься прохання розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 18.03.2025 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого засідання. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 20.11.2024 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20.11.2024 року, про що складено відповідний актовий запис №135. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини залишилося на « [PERSON] », а прізвище чоловіка « [PERSON] ». (а.с.12). [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 22.02.2025, Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). (а.с.13). Відповідно до копії довідки №7125-7001498035 від 12.09.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Центром надання адміністративних послуг, Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання /перебування: [ADDRESS] . (а.с.14). Відповідно до копії довідки №7125-7001497992 від 12.09.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Центром надання адміністративних послуг, Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання /перебування: [ADDRESS] . (а.с.15). Відповідно до довідки №247 від 05.03.2025, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, однак без реєстрації шлюбу у будинку, що розташований по [ADDRESS] , де вели спільне господарство в період з вересня 2022 по 20.11.2024. (а.с.16). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 416235663 від 04.03.2025 виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, Черкаської області, [PERSON] є приватним власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею -65,4 кв.м., житловою площею -36,7 кв.м. Опис об`єкта: житловий будинок «А», веранда «а», сарай «Б», сарай гараж «В», прибудова «в», сарай «Г», прибудова «г», гараж «Д», погріб «Л», колодязь «К», огорожа «1». Адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2229691071257. Дата державної реєстрації 02.03.2024. Державний реєстратор Курінний Віктор Васильович, Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаської області. Документи подані для державної реєстрації договір купівлі продажу, серія та номер: 444, виданий 02.03.2024, видавник Шполянська державна нотаріальна контора, Звенигородський районний нотаріальний округ, Черкаської області. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно із\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Як регламентує ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно роз`яснень у п. 21\~Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «Про\~практику\~застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ про\~право\~на\~шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя»\~від\~21\~грудня\~2007\~року\~за\~№ 11 незалежно від джерел походження, кошти, які перебувають на розрахункових рахунках кожного з подружжя, які були покладені під час шлюбу (та не були отримані в результаті укладення договору дарування, спадкування, як премія, нагорода, стягнена моральна шкода за рішенням суду, страхові суми та інші відповідно до ст. 57 СК України) підлягають поділу у рівних частках. Відповідно до\~ч.\~1,2\~ст.\~69\~СК України\~дружина і\~чоловік мають\~право на\~поділ майна,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~незалежно від\~розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частино 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1,2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.\~16\~ЦК України,\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути визнання права. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/23617/15-ц від 30.11.2022 року. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019 року. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 377/228/19-ц (провадження № 61-21366св19) вказано, що: «встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, за умови, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, презюмує виникнення їх спільної сумісної власності на майно, набуте ними за час спільного проживання, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 753/13484/19 від 19.05.2022 року. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, така позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 757/58282/21 від 21.10.2024. Визнання майна\~таким,\~що належить\~на праві\~спільної сумісної\~власності жінці\~та\~чоловікові,\~які проживають\~однією сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~відбувається шляхом\~встановлення факту\~проживання однією\~сім`єю,\~ведення спільного\~побуту,\~виконання взаємних\~прав та\~обов`язків.\~Особам,\~які проживають\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу,\~на праві\~спільної сумісної\~власності належить\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання\~або набуте\~в результаті\~спільної праці\~та за\~спільні грошові\~кошти.\~Рішення обґрунтовують\~належними і\~допустимими доказами,\~про що\~зазначають у\~мотивах прийнятого\~рішення з\~посиланням на\~конкретні факти». Такий висновок\~міститься упостанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі № 6-2253цс15.\~ Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 20.11.2024 Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Також сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.\~72\~СК України\~позовна давність\~не застосовується\~до вимог\~про поділ\~майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~якщо шлюб\~між ними\~не розірвано. До\~вимоги про\~поділ майна,\~заявленої після\~розірвання шлюбу,\~застосовується позовна\~давність у\~три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. За відповідачем\~у справі\~ [PERSON] ,\~на підставі\~договору купівлі\~ продажу,\~серія та\~номер:\~444,\~від 02.03.2024,\~якийвиданий Шполянською державною нотаріальною конторою Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстровано право власності на : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею -65,4 кв.м., житловою площею -36,7 кв.м. Опис об`єкта: житловий будинок «А», веранда «а», сарай «Б», сарай гараж «В», прибудова «в», сарай «Г», прибудова «г», гараж «Д», погріб «Л», колодязь «К», огорожа «1». Адреса: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2229691071257. Дата державної реєстрації 02.03.2024. Державний реєстратор Курінний Віктор Васильович Майно, яке є предметом спору, було набуто і зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності у період проживання позивача та відповідача однією сім`єю, але не перебуваючи у шлюбі. Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 359/441/20 виснував про те, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права. До складу майна, що підлягає поділу, входить як майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб. Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя майно відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність. Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Суть державної реєстрації прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 522/3999/23 від 17.01.2024. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.01.2020 року у справі № 910/10987/18, у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі № 539/5295/21. Відповідач визнав позовні вимоги про що подав відповідну письмову заяву. Матеріали справи не містять доказів про те, що житловий будинок був придбаний виключно за особисті кошти відповідача та є особистою приватною власністю. Позивач та відповідач є внутрішньо переміщеними особами. У період часу із вересня 2022 року по 20.11.2024 проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою вели спільне господарство. Суд вважає\~доведеним той\~факт,\~що житловий\~будинокз надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власність подружжя, оскільки протилежне не було доведено відповідачем, тобто не спростовано презумпцію спільності майна колишнього подружжя. Висновок суду про віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя (не спростування відповідної презумпції спільності майна) є підставою для вирішення питання про його поділ, таку позицію висловив Верховний Суд у справі 755/12204/18 від 05.01.2024. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Докази дійсної вартості майна на дату звернення до суду матеріали справи не містять. Позивач визначив вартість майна на власний розсуд, при цьому вказавши загальну вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами 120\~000,00 грн. У той же час відповідач не заперечував проти визначеної вартості майна.\~ Також, сторони не скористалися наданим їм процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи з метою визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя. Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, визнання позову відповідачем, оцінивши докази, надані сторонами, суд уважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved