Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги\~позивач мотивував\~тим,\~що 13.12.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 402584560 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 75 560,52 грн. 17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія\~«ЕЙС» уклали Договір факторингу № 17/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 75 560,52 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 75 560,52 грн., з яких: 16\~100,00 грн. - заборгованість по кредиту, 59\~460,52 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Заочним Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2024 року позовну заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЙС» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором задоволено, яким: - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 02.10.2007 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02090,\~м.\~Київ,\~Харківське шосе,\~19,\~офіс 2005,\~код ЄДРПОУ\~ 42986956)\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№ 402584560\~від 13.12.2022\~року в\~сумі 75\~560\~(сімдесят\~п`ять тисяч\~п`ятсот шістдесят) грн. 52 коп.; - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 02.10.2007 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956) витрати на правничу допомогу в розмірі 2\~000 (дві тисячі) грн. 00 коп.; - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 02.10.2007 року, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, код ЄДРПОУ 42986956) судовий збір в розмірі 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.03.2025 року заяву представника [PERSON] адвоката Романчук І.І. про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 27 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЙС» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором скасовано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження на 11 годину 00 хвилин 23 квітня 2025 року у приміщенні суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Представник відповідача адвоката Романчук І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити. Заслухавши думку представника відповідача адвоката Романчук І.І., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.12.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] \~було укладено кредитний договір № 402584560 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020.\~При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.\~При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 75 560,52 грн. 17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія\~«ЕЙС»\~уклали Договір факторингу № 17/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі\~75 560,52\~грн. Враховуючи те, що [PERSON] належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого сума боргу за кредитним договором № 402584560 від 13.12.2022 року склала\~75 560,52\~грн., тому, на підставі ст.ст.\~526,\~1054-1057,1077,1078 ЦК України, підлягає примусовому стягненню. Статтею 512 ЦК України\~визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ч. 1\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша\~статті 519 Цивільного кодексу України). При цьому, висновки щодо застосування перерахованих норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема: Відповідно до правової позиції, викладеної у\~постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц\~та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі N 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У\~постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160\~(29/170 (6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20\~зроблено висновок, що відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої\~статті 203 ЦК України\~прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст.\~512, ст.\~514 ЦК України\~у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена (у\~постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Одночасно слід відмітити, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Таким чином, склалась ситуація, коли: Кредитний договір № 402584560 був укладений між\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"\~та [PERSON] 13.12.2022 року. Договір факторингу № 28/1118-01, за яким\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"\~відступило право вимоги\~ТОВ "Таліон Плюс", укладений 28.11.2018. 23.02.2024 року між\~ТОВ "Таліон плюс"\~та\~ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс"\~укладено договір факторингу № 23/0224-01, а 17.07.2024 року між\~ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс"\~та\~ТОВ "ФК "Ейс"\~укладений договір факторингу № 17/07/2024, відповідно до якого, як стверджує Позивач, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 402584560 від 13.12.2022 року. Разом з тим, договір факторингу № 28/1118-01, за яким\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"\~відступило право вимоги\~ТОВ "Таліон Плюс", був укладений 28.11.2018 року, додаткова угода № 26 до цього договору, якою його текст був викладений у новій редакції, укладена 31.12.2020 року, тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати\~ТОВ "Таліон Плюс"\~на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Отже, на час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про [PERSON] як боржника надана у витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 року, тобто майже через п`ять роки після укладення договору відступлення права вимоги. Отже, між\~ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"\~та\~ТОВ "Таліон Плюс"\~на час укладення договору відступлення прав вимоги 28.11.2018 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Оскільки\~ТОВ "Таліон Плюс"\~право вимоги відносно [PERSON] , як боржника, у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством\~ТОВ "Онлайн Фінанс"\~за договором факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 року, і, відповідно, від\~ТОВ "Онлайн Фінанс"\~до\~ТОВ "ФК "Ейс"\~за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 року. За змістом ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) Аналіз вказаних норм свідчить, що ч. 1\~ст. 514 ЦК України\~регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 року у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 року у справі № 910/11177/20). Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено у повному обсязі, а тому витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed