Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство "Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради" про відшкодування витрат, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позов обґрунтовано тим, що вироком Черкаського апеляційного суду від 07.03.2024, який набрав законної сили 07.03.2024, у справі № 699/334/2 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. Цим вироком встановлено, що близько 22 год. 20 хв. 20.08.2021 [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки «8РАКК» моделі «8Р200К» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку від населеного пункту - с. Петрушки до населеного пункту - с. Журавка, діючи в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, здійснив наїзд на перешкоду - метало-бетонну електроопору. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження та перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві "Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради". Витрати лікарняного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення склали 31 470,50 грн та витрачені за рахунок фінансування Національної служби здоров`я, згідно договору № 3139-Е421-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 28.04.2021. Тому прокурор вважає, що органом, уповноваженим на виконання функцій держави та місцевого самоврядування у спірних правовідносинах є Національна служба здоров`я України. Обґрунтовуючи підстави представництва прокурором інтересів держави у цій справі, прокурор посилається на те, що з метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Звенигородською окружною прокуратурою було скеровано лист до НСЗУ від 08.04.2024 № 50/3-1174ВИХ-24. За інформацією НСЗУ, викладеною у листі № 14145/2-16-24 від 30.04.2024, послуги КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. З огляду на норми Положення про Національну службу здоров`я України, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат ла лікування потерпілих від кримінальних правопорушень. Прокурор зазначає, що не забезпечення відшкодування коштів, витрачених лікувальним закладом на лікування потерпілого від кримінального правопорушення свідчить про порушення інтересів держави в особі головного розпорядника бюджетних коштів Національної служби здоров`я України, при цьому, саме Національна служба здоров`я України є належним позивачем у даній справі. Враховуючи те, що НСЗУ не вжито заходів, спрямованих на відшкодування відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] прокурор вважає, що у даному випадку у прокурора наявні усі підстави для звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави в особі зазначених органів. З огляду на викладене, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України витрати, понесені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] у загальній сумі 31 470, 50 грн. Ухвалою судді від 29.07.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; за клопотанням прокурора залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство "Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради". Ухвалою суду від 17.09.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Для участі в судовому засіданні 28.04.2025 до приміщення суду прибув прокурор Прудиус О.А. Однак у зв`язку з технічними проблемами не надалося можливим налаштувати технічні прилади для здійснення фіксування судового засідання, через що було запропоновано відкласти розгляд справи. У зв`язку з тривалим перебуванням справи на розгляді в суді, з метою дотримання розумних строків розгляду, прокурор просив здійснити розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Національна служба здоров`я України направила до суду заяву, у якій просить задовольнити позовні вимоги та здійснювати розгляд справи без участі представника Головного управління НСЗУ. Відповідачу [PERSON] , який відбуває призначене йому судом покарання у ДУ "Машківська ВП №9", судом були направлені позовні матеріали та копії ухвал суду про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач відзив на позов до суду не подав, будь-яких заяв, клопотань від нього до суду не надходило. Третя особа - Комунальне некомерційне підприємство "Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради" про причини своєї неявки не повідомила, пояснення до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з наданою суду прокурором копією вироку Черкаського апеляційного суду від 07.03.2024 у справі № 699/334/2 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття [PERSON] покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. Судове рішення набрало законної сили 07.03.2024. Відповідно до описової частини вироку судом встановлено, що близько 22 год. 20 хв. 20.08.2021, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мотоциклом марки «8РАКК» моделі «8Р200К» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 70 км/год. по проїжджій частині вул. Соборна в с. Квітки Звенигородського району Черкаської області, в напрямку від населеного пункту - с. Петрушки до населеного пункту - с. Журавка, на заокруглені дорожнього полотна праворуч, відносно його напрямку руху, біля будинку №16 по вул. Соборна, діючи в порушення вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, діючи в порушення вимог п.12.1. ПДР України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в порушення вимог п. 12.4. ПДР України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год., здійснив з`їзд з проїзної частини ліворуч, відносно напрямку свого руху, де на узбіччі здійснив наїзд на перешкоду - метало-бетонну електроопору №12. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла марки «8РАКК» моделі «8Р200К» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до висновку експерта № 05-9-01/110 від 14.03.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому верхньої третини лівої стегнової кістки, відкритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, рваної рани середньої третини лівої гомілки, забійних ран на лівій гомілці та лобку, садно на правому колінному суглобі, які спричинені дією тупого твердого предмету. Ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, рваної рани середньої третини лівої гомілки, рани лівої гомілки відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ушкодження у вигляді перелому верхньої третини лівої стегнової кістки, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Забійні рани на лобку та садно на правому колінному суглобі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм мотоцикла марки «8РАКК» моделі «8Р200К» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , а саме - вимог п.п. 10.1., 12.1. та 12.4. ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Прокурором до позовної заяви також додано лист КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 06.05.2024 № 293/01-14, згідно з яким витрати лікарні на лікування, потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] складають 31 470,50 грн. Кошти на лікування [PERSON] витрачені за фінансування Національної служби здоров`я, згідно договору № 3139-Е421-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 28.04.2021. Також лікувальний заклад у цьому листі зазначає про причину свого незвернення до суду з позовом про відшкодування понесених на лікування [PERSON] - витрати на здійснення претензійно-позовної роботи не передбачені кошторисом установи КНП "ЧОДЛ Черкаської обласної ради", тому вона і не планує вживати заходи представницького характеру в частині пред`явлення відповідної позовної заяви щодо відшкодування витрат на лікування. Крім того, запевняють, що не будуть оскаржувати підстави представництва прокурором інтересів держави в особі КНП "ЧОДЛ Черкаської обласної ради" про стягнення витрат на лікування [PERSON] . Також прокурор до позову додав лист Національної служби здоров`я України №14145/2-16-24 від 30.04.2024 до Звенигородської окружної прокуратури, згідно з яким з огляду на норми Положення про Національну службу здоровя України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101, ст. 1206 ЦК України, Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Матеріалами справи підтверджується, що кошти, витрачені на лікування [PERSON] , не відшкодовані. Вирішуючи пред`явлений позов по суті, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Згідно з п. 2-5 цього Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (у якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Витрачання зазначених надходжень провадиться у загальному порядку на заходи, передбачені бюджетом (відомством). Щодо представництва інтересів держави органами прокуратури, то відповідно до ст. 131-1 Конституції України представництво інтересів держави в суді прокуратура здійснює у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У цій справі прокурор пред`явив позов в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, уважаючи, що цей державний орган не здійснює захист інтересів держави у спосіб звернення до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів, витрачених КНП "Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради" на лікування [PERSON] , який потерпів від злочину. Прокурор у своєму позові зазначив, що саме НСЗУ є належним позивачем у цій справі. У постанові ВП ВС від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 зазначено, що в кожному випадку звернення до суду в інтересах держави, перед тим як визначити коло відповідачів, прокурор має\~встановити насамперед суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права або інтересу, та ефективний спосіб захисту такого права чи інтересу. Суд вважає, що прокурор при звернення до суду з цим позовом помилково визначив суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права. Відповідно до\~приписів ст. 1206 ЦК України, Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, правом на пред`явлення позову про відшкодування витрат, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, наділений заклад охорони здоров`я, у цьому випадку КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». Прокурор не взяв до уваги, що НСЗУ у своєму листі №14145/2-16-24 від 30.04.2024 до Звенигородської окружної прокуратури посилалася на те, що НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Натомість КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» у своєму листі від 06.05.2024 № 293/01-14 до Звенигородської окружної прокуратури не заперечувала своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом про відшкодування коштів, витрачених лікувальним закладом на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , зазначивши, що не звертається до суду з таким позовом з тієї причини, що витрати на здійснення претензійно-позовної роботи не передбачені кошторисом установи. Отже, права та інтереси Національної служби здоров`я України не були порушені, отже і не підлягаєть захисту в судовому порядку. НСЗУ не є належним позивачем у цій справі. Верховний Суд 25.10.2022 у справі № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22, досліджував питання щодо визначення належного позивача, зазначивши, що якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). З огляду на викладене суд відмовляє у задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] , оскільки Національна служба здоров`я України є неналежним позивачем у цій справі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed