Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 24.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.07.2024-100002055, відповідно до якого надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 70 днів, процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, дата повернення кредиту 01.10.2024 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідно до договору від 24.07.2024 та квитанції про перерахунок коштів надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 16 862 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту складає 8000 грн., по процентам в розмірі 4662 грн., по неустойці 4200 грн. З урахуванням вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 24.07.2024-100002055 від 24.07.2024 року в розмірі 16 862 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою від 07.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30 квітня 2025 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав проводити розгляд справи у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги відповідач визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.\~ Судом із матеріалів справи встановлено, що 24.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.07.2024-100002055, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 70 днів, процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом. (а.с.6-10) 24.07.2024 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується копією квитанції про перерахунок коштів на рахунок відповідача, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. (а.с.21).\~\~\~ Відповідно до п.3.1. Договору кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити кредит та проценти за користування ним. Відповідно до п.п.4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування за рахунок кредитора. Згідно з п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.\~ Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 01.10.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 16 862 грн, з яких\~ 8 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4662 грн. заборгованість процентам, 4200 грн заборгованість по неустойці, що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.16). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~\~ ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. До теперішнього часу відповідач [PERSON] не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Також судом враховується, що ч.1 ст 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, як це передбачає ст. 599 ЦК України. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом у відповідності до ст. 612 ЦК України. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.\~\~ Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору був ознайомлений, підписав договір №24.07.2024-100002055 від 24.07.2024, однак умови договору порушив, що не спростовано відповідачем. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та факт порушення ним зобов`язання щодо їх повернення. Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальнику кредитних коштів, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 16 862 грн. Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією від 06.03.2025 (а.с.1), за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422,40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved