Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У грудні 2024 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі - АТ «КБ «Глобус») звернулось із вказаним позовом до Подільського районного суду міста Києва, зазначивши, що 22.12.2021 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі заяви-анкети, якою акцептовано публічну пропозицію банку на укладення договору, що розміщена на офіційному сайті банку. Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» є договором приєднання. У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту - 16 400 грн; строк кредитування - 24 місяці з 22.12.2021 по 21.12.2023; пільговий період - 10 місяців з 22.12.2021 по 22.10.2022; комісія за управління кредитом (в місяць) - 2,90% річних; розмір процентної ставки % річних - 0.00001%; реальна процентна ставка - 45,22764 % річних; загальна вартість кредиту - 22 107,20 грн. Відповідно до Графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 960,77 грн. Комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу нараховується наступного робочого дня після спливу строку сплати (терміну погашення) щомісячного платежу. Однак, станом на 01.11.2024 заборгованість позичальника за договором становить 20 602 грн 80 коп., в тому числі: 14 420 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 6 182 грн 80 коп. - прострочена заборгованість по процентам (комісіям). Таким чином, позивач звертається до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача наявної заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат. Ухвалою суду від 31.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. 13.03.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому зазначено, що Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у Заяві-Анкеті № 41638853 від 22.12.2021 не зазначено умови обслуговування в разі збільшення кредитного ліміту, а також клієнт банку [PERSON] не укладала жодної додаткової угоди про збільшення кредитного ліміту, тобто дані дії були вчинені банком в односторонньому порядку. Також у Заяві-Анкеті № 41638853 від 22.12.2021 не зазначено процентної ставки, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів. Додаткові угоди до у Заяви-Анкети № 41638853 від 22.12.2021, за якими збільшено кредитний ліміт для [PERSON] не укладались, а тому немає доказів підтвердження перевищення встановленого умовами кредитного договору ліміту (виникнення несанкціонованого овердрафту). Враховуючи викладене, представник відповідача зазначає, що «кредитний договір» між вказаними сторонами є нікчемним. Відтак, просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла до суду 17.04.2025 року. Представник позивача стверджує, що не погоджується з обставинами і доводами, викладеними у відзиві, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 22.12.2021 [PERSON] подано до АТ «КБ «Глобус» Заяву-анкету № 41638853 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», чим акцептовано публічну пропозицію АТ «КБ «Глобус». У Заяві-анкеті № 41638853 від 22.12.2021 позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту - 16 400 грн; строк кредитування - 24 місяці з 22.12.2021 по 21.12.2023; пільговий період - 10 місяців з 22.12.2021 по 22.10.2022; комісія за управління кредитом (в місяць) - 2,90% річних; розмір процентної ставки % річних - 0.00001%; реальна процентна ставка - 45,22764 % річних; загальна вартість кредиту - 22 107,20 грн. У пункті 1 Заяви-анкети № 41638853 від 22.12.2021 зазначено, що підписанням цієї Заяви-Анкети на приєднання до Договору [PERSON] підтверджує, що акцептує публічну пропозицію банку на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», в повному обсязі, з урахуванням умов і правил надання всіх банківських послуг, як обраних безпосередньо при укладенні Договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені Договором послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування. З Тарифами, Паспортом Споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за Договором про надання споживчого кредиту, іншими додатками, які складають цей Договір, що розміщений на сайті банку ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положення якого зобов`язується неухильно дотримуватись та укладення якого підтверджує. Договір вважається укладеним з дня отримання Банком заповненої та підписаної [PERSON] . Заяви-анкети на приєднання до Договору. Таку Заяву-Анкету № 41638853 від 22.12.2021, а також Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] та долучено належним чином завірені копії паспорта громадянина України [PERSON] та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України. Оскільки відповідач надала банку особисті відомості, зокрема паспорт громадянина України [PERSON] , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, контактні дані, та особисто підписала Заяву-Анкету № 41638853 від 22.12.2021, а також Паспорт споживчого кредиту підписано [PERSON] , то такий Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 22.12.2021 року вважається укладеним сторонами. При цьому, суд зауважує, що відповідач особистим підписом підтвердила, що з Тарифами, Паспортом Споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за Договором про надання споживчого кредиту, іншими додатками, які складають цей Договір, що розміщений на сайті банку ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положення якого зобов`язується неухильно дотримуватись та укладення якого підтверджує. Відтак, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на не укладення відповідачем кредитного договору. Також, суд звертає увагу на те, що представник відповідача визнає той факт, що [PERSON] є клієнтом банку АТ «КБ «Глобус» та не спростовує факту отримання нею кредитних коштів. Відповідно до Графіку платежів, визначеного у Заяві-Анкеті № 41638853 від 22.12.2021 [PERSON] зобов`язана була у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 960,77 грн. Однак відповідачем не здійснено погашення грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 14 420 грн. Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Контррозрахунку щодо позовних вимог відповідач до суду також не надав. 10.07.2024 позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 1-2416 з вимогою сплатити існуючу прострочену заборгованість, однак відповіді надано не було. Суд враховую те, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту підлягають задоволенню. Щодо частини позовної вимоги про стягнення простроченої заборгованості по процентам (комісіям), суд зазначає наступне. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 06.11.2023 (справа № 204/224/21), зроблено наступний правовий висновок: «10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою № 49 від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанову Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). У Заяві-анкеті № 41638853 від 22.12.2021 року на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», сторони погодили Графік платежів, в тому числі платежів за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом, що становить 0 грн. та інших послуг (комісія за управлінням кредитом), починаючи з 22.11.2022 року у розмірі 475,60 грн. Таким чином, сторонами погоджено у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту відповідно до Графіку платежів. Згідно з п. 2.1.14 Додатку 1 до Договору «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів» (далі - Додаток 1 до Договору) повернення Споживчого кредиту та сплата процентів за користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів здійснюється за ануїтетною (рівними платежами) схемою. Схема повернення Споживчого кредиту та сплати процентів за користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів зазначається в Заяві-Анкеті на приєднання до Договору. Строк/терміни повернення Споживчого кредиту та сплати процентів за користування Споживчим кредитом, комісій та інших платежів з зазначенням розміру щомісячного платежу встановлюються у Графіку платежів. Пунктом 2.1.15 Додатку 1 до Договору, Проценти за користування Споживчим кредитом та комісії встановлюються у фіксованому розмірі і підлягають сплаті Клієнтом з урахуванням наступних положень Додатку. Нарахування процентів за користування Споживчим кредитом здійснюється у Національній валюті щодня на фактичну суму непогашеного основного боргу за Споживчим кредитом і за фактичний час користування таким Споживчим кредитом (факт/факт), включаючи день видачі та виключаючи день повернення, в розмірі процентної ставки, зазначеної в Заяві-Анкеті на приєднання до Договору та сплачуються не пізніше дати платежу, визначеної у Графіку платежів. При простроченні повернення основної суми боргу за Споживчим кредитом проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються щоденно та повинні сплачуватись одночасно з поверненням Споживчого кредиту (п. 2.1.15.2.1 Додатку 1 до Договору). Пунктом 2.1.15.3 Додатку 1 до Договору визначено, що у випадку непогашення Клієнтом Простроченої заборгованості за процентами та комісіями, Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 9.7. цього Договору. Зокрема, у випадку невиконання Клієнтом Вимоги про дострокове виконання зобов`язань за Договором Банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за Договором. У п. 2.1.15.4 Додатку 1 до Договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по Споживчому кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів та цим Договором, Клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих Тарифах, що нараховуються на суму Простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Як зазначає представник позивача у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача АТ «КБ «Глобус» не здійснювалось нарахування Комісії за порушення термінів погашення щомісячного платежу. Водночас як вбачається з Детального розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] прострочена заборгованість по процентам (комісіям) за управлінням кредитом становить - 6 182,80 грн. Оскільки, сторонами за договором погоджено сплату згідно з Графіком платежів комісії за управлінням кредитом, однак відповідачем не здійснено в повному обсязі сплати таких платежів, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи відповідно до статті 79 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Сплата позивачем судового збору в сумі 3 028,00 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 5 від 18.12.2024. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. З матеріалів справи встановлено, що 01.02.2024 між позивачем АТ «КБ «ГЛОБУС» в особі голови правління Мамедова Сергія Геннадійовича та адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010224. Згідно з актом прийому-передачі послуг №41638853 від 18.12.2024 виконавець надав, а клієнт отримав правові послуги загальною вартістю 6 000,00 грн. Сплата наданих послуг підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 10194 від 18.12.2024. Із урахуванням наведеного, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. є завищеним, а тому суд вважає вірним задовольнити вимоги позивача у цій частині частково - у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved