Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.01.2025 року [PERSON] звернулася з позовом до Ленінського районного суду м. Запоріжжя до [PERSON] , та просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] є чоловіком позивача та зареєстрований разом з нею у вказаній квартирі. Розпорядженням голови Ленінської районної даміністрації №2822р від 06.12.2005 року вказану квартиру було виключено зі складу службової площі КП «ВРЕЖО-9» у зв`язку з тим, що відпала необхідність у такому її використанні. Договір найму житлового приміщення було укладено з [PERSON] . З 22.07.2014 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою, він виїхав до російської федерації та більше до України не повертався. У квартирі відсутні його речі, він не сплачує за комунальні послуги, в утриманні житла участі не приймає. З боку позивача жодним перешкод у проживанні відповідача не чинилося, він добровільно покинув своє місце проживання. Реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди позивачу у користуванні житловою площею, а саме: унеможливлює приватизацію квартири, оскільки для цього необхідні підписи усіх осіб, які зареєстровані в ній. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що у 2014 році [PERSON] виїхав до росії на заробітки, але не повернувся. З 2016 року зв`язок з ним взагалі припинився. Через деякий час спільні знайомі повідомили, що він переїхав до м. Тольятті до своєї матері. Чоловік її покинув, в Україну більше не повертався, грошей на утримання дітей не присилав, вона за нього ще й кредит виплатила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії ордеру на службове приміщення №54серія Л від 18.07.2003 року [PERSON] отримала право зайняти службове приміщення за адресою: [ADDRESS] на склад сім`ї: чоловік [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії розпорядження голови Ленінського районної адміністрації №2822р від 06.12.2005 року, виключено з числа службової житлової площі КП «ВРЕЖО-9» двокімнатну квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відпала необхідність у такому її використанні. Договір найму укласти з [PERSON] 14.10.2015 року між МКП «Основаніє» та [PERSON] було укладено договір №94900649. відповідно до якого наймодавець передає наймачу у безстрокове користування житло за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» №903218 від 20.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 22.07.2014 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , а позивач мешкає у квартирі [ADDRESS] та його сусідкою. Свідок мешкає за вказаною адресою з 2010 року, на той час [PERSON] мешкала у квартирі з чоловіком та дітьми. Близько десяти років [PERSON] він не бачив за місцем проживання, чув від інших, що він виїхав до росії та там і залишився жити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , а позивач мешкає у квартирі [ADDRESS] та є її сусідкою. Свідок мешкає за вказаною адресою з 2010 року. Останні років десять [PERSON] мешкає з дочками, наразі залишилися сама, бо діти роз`їхалися. Інші сусіди розповідали. що раніше [PERSON] мешкала разом з чоловіком, але він їх покинув та виїхав до росії до своєї матері. Дочка [PERSON] розповідала, що бачила фотографії батька у соціальних мережах, але вони з ним стосунків не підтримують, не спілкуються. Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 03.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.10.2003 року по теперішній час. Відповідно до змісту\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Відповідно до ст. 71 \~Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом. \~Згідно зі статтею 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За правилами, встановленими частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК\~ встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Судом встановлено, що відповідач забрав особисті речі, покинув спірне житлове приміщення та виїхав до російської федерації у 2014 році, більше у спірну квартиру не повертався, що свідчить про втрату інтересу до вказаної квартири. Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він понад десять роки не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Outcome: approved