Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позивач в своїх позовних вимогах посилався на те, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (надалі - Страхувальник), було укладено Договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № EP 213678883 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов?язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров?ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] ». 26.04.2023 року о 18:30 год., на території ТЦ «Епіцентр» по вул. Бабенка, 25, в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] », не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди, перед пішохідним переходом скоїв зіткнення з візком, після чого візок в?їхав в автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « [NUMBER] », внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.3, 18.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Крім того, 26.04.2023 року о 18:30 год. на території ТЦ «Епіцентр» по вул. Бабенка, 25, в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] », будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив вимог п.2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2023 р. по справі № 175/2151/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 122-4, ст. 124, КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « [NUMBER] », був організований огляд автомобіля. Згідно Звіту № 27710 від 21.09.2023 р. вартість відновлюваного ремонту «Volkswagen Passat» ресстраційний номер « [NUMBER] » склала: 19 270,08 гривень. Факт ДТП 26.04.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, підтверджується Страховим актом № 2303234-1 від 09.10.2023 р. На підставі страхового акту. виконання вимог ст. 108 Закону України «Про страхування» (надали - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у розмірі - 7 358,80 грн., що підтверджується платіжним доручення № 46791 від 09.10.2023 року. Відповідно до 4.38.1.1 п (в) ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Страхувальник після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія Т3, який спричинив ДТП: - в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 09.10.2023 року, що підтверджується платіжним дорученням № 46791 від 09.10.2023 року. Отже, відшкодувавши шкоду в сумі 7 358,80 грн., заподіяну Відповідачем вгаслі ДТП 26.04.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 7358,80 грн. підставі ч. 38.1.1 п (6) ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 15 квітня 2024 року між ПрАт «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам бо муси страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213678883. (пункт 55 Додатку №1 до Договору). Представник позивача за допомогою системи «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутністю позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Правом надання відзиву на позов не скористався. Причини його (відповідача) та/або представника неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, оскільки таке намагання і перенесення слухання справи було вже неодноразово, доказів на підтвердження причини відсутності в засіданні сторона відповідача не надавала (з урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що чергова заява про перенесення слухання справи і відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи). Незалежно від явки чи неявки представника відповідача сама особа в судове засідання не з`явилася без поважних причин і навіть не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги\~статті 121 ЦПК України\~про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2023 року о 18:30 год., на території ТЦ «Епіцентр» по вул. Бабенка, 25, в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, керуючи автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] », не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди, перед пішохідним переходом скоїв зіткнення з візком, після чого візок в?їхав в автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « [NUMBER] », внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.3, 18.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Крім того, 26.04.2023 року о 18:30 год. на території ТЦ «Епіцентр» по вул. Бабенка, 25, в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] », будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив вимог п.2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2023 р. по справі № 175/2151/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 122-4, ст. 124, КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер « [NUMBER] », був організований огляд автомобіля. Згідно Звіту № 27710 від 21.09.2023 р. вартість відновлюваного ремонту «Volkswagen Passat» ресстраційний номер « [NUMBER] » склала: 19 270,08 гривень. Факт ДТП 26.04.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, підтверджується Страховим актом № 2303234-1 від 09.10.2023 р. На підставі страхового акту. виконання вимог ст. 108 Закону України «Про страхування» (надали - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у розмірі - 7 358,80 грн., що підтверджується платіжним доручення № 46791 від 09.10.2023 року. Між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (надалі - Страхувальник), було укладено Договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № EP 213678883 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов?язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров?ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номер « [NUMBER] ». 15 квітня 2024 року між ПрАт «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги (далі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам бо муси страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213678883. (пункт 55 Додатку №1 до Договору). 3 метою досудового врегулювання спору 13.05.2024 року повторно Відповідачу було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги та Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить фіскальний чек від 13.05.2024 року (відстеження рекомендованого листа 0303801268920), але Відповідач не проводив ніяких платежів. В зв?язку з тим, що Відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (п.8 ч.2 ст.16). Ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому Позивач був змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Так,ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди водій, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), а також надати відомості про місцезнаходження такого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу, у тому числі електронну, для листування. Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати такі дії, він має підтвердити це документально. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Варто також зазначити, що необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. У даному випадку ПрАТ «СК «ВУСО» було письмово повідомлено потерпілою особою про настання страхового випадку, у повідомленні зазначено дату, місце його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постанові суду від 14 лютого 2018 року у справі 760/5736/15, від 20 червня 2018 року у справі № 760/17929/15, від 16 січня 2019 року у справі № 208/7291/13. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Хобта Юрій Михайлович, що підтверджується Договором про надання правової (правничої) допомоги № 25-05 від 25 травня 2024 року. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті зазначеного розміру правничої допомоги, суду надано Додаткову угоду №0509 від 05 вересня 2024 року, квитанцію від 05 вересня 2024 року на суму 16352 грн. Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в частковому розмірі, а саме: у розмірі 4000 грн.. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп..

Outcome: partial