Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті права та сучасних технологій Київського національного університету технологій та дизайну на денній формі навчання першого рівню спеціальності за напрямом підготовки 281 «Публічне управління та адміністрування». Загальна вартість навчання становить 110800,00 грн. за чотири роки навчання, тобто плата за навчання за кожен курс становить 27700,00 грн., або по 13850,00 грн. за один семестр. Крім того, необхідно оплачувати проживання доньки. Всі витрати на навчання доньки несе позивач та нею сплачено кошти за два навчальних семестра та проживання в гуртожитку в загальній сумі 37750,00 грн. З посиланням на норми ст. 185 СК України, просить стягнути з відповідача в її користь половину вартості понесених додаткових витрат на утримання [PERSON] в розмірі 18875 грн. Ухвалою суду від 01.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву, яким він скористався. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача - адвокат Гарбарчук Н.М. подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. В судове засідання, призначене на 22.04.2025 відповідач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, ухвалив здійснити заочний розгляд справи. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У судовому засіданні 22.04.2025 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв?язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 15.00 годину 28.04.2025. Дослідивши докази по справі суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання\~відповідачем позову,\~яке має\~бути безумовним,\~і якщо\~таке визнання\~не суперечить\~закону й\~не порушує\~права,\~свободи чи\~ інтереси\~інших осіб\~(не\~відповідача),\~суд ухвалює\~рішення про\~задоволення позову,\~обмежившись у\~мотивувальній частині\~рішення посиланням\~ на\~ визнання\~позову без\~з`ясування\~і дослідження\~інших обставин\~справи. Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зі змісту правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 13.09.2017 року в справі № 6-1489цс17, від 26.06.2018 року в справі № 501/5060/15-ц, вбачається, що положення ч. 1\~ст. 185 СК України\~стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), у постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження №61-26879св18), в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі №201/15248/16-ц, від 25 березня 2020 року в справі № 165/2594/17 (провадження №61-44526св18). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року у справі №61-15690св18 Донька сторін, [PERSON] , [INFO] навчається в Навчально-науковому інституті права та сучасних технологій Київського національного університету технологій та дизайну на денній на денній формі навчання першого рівню спеціальності за напрямом підготовки 281 «Публічне управління та адміністрування». З долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що [PERSON] через АТ КБ «Приватбанк» трьома платежами були сплачені кошти на користь Київський національний університет технології та дизайну кошти на загальну суму 37750,00 грн. Оскільки відповідач повністю визнав понесені позивачем додаткові витрати на навчання доньки, не заперечує проти стягнення з нього половини таких витрат, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволенню. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1211,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved