Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало про те, що 5 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг і написала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в редакція, яка діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75\~000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку №\~ [NUMBER] (строк дії 10/17, тип картки Універсальна). [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії зазначеної картки відповідач додатково отримала кредитні картки № [NUMBER] (строк дії 09/21, тип картки Універсальна) та №\~ [NUMBER] (строк дії 03/28, тип картки Універсальна). 19 грудня 2021 року відповідач у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою сторони погодили інші істотні умови користування кредитним рахунком. У зв`язку зі змінами в законодавстві, зокрема, в Законі України «Про споживче кредитування», [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту від 6 лютого 2024\~року. На думку позивача, підписання відповідачем зазначених документів свідчить про укладення сторонами договору приєднання. Відповідач користувалася кредитним лімітом, але в подальшому припинила виконувати належними чином зобов`язання за укладеним сторонами договором. Зазначені обставини підтверджуються випискою за рахунком. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеними сторонами договором, його заборгованість на 5 листопада 2024 року становить 94\~696,52\~грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 74\~994,34 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом 19\~702,18 грн. Посилаючись на зазначені обставин позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та відшкодувати за рахунок останньої судові витрати. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді від 26 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 12 лютого 2025 року о 10 год 30 хв. 12 лютого та 13 березня 2025 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою учасників справи; судове засідання призначено на 10 год 16 квітня 2025 року. 16 квітня 2025 року представник позивача направила на адресу суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи. Розгляд справи відкладено на 24 квітня 2025 року 12\~год. 24 квітня 22024 року представник позивача - Кучерук К.А. подала до суду заяву, в якій зазначено, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Крім того, в позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено, що проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, направлені йому повістки повернулися до суду не врученими з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від\~14\~серпня 2020 року у справі № 904/2584/19). Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18) Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина перша статті 280 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву або заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 5 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до АТ\~КБ\~«ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг і написала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в редакція, яка діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75\~000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку №\~ [NUMBER] (строк дії 10/17, тип картки Універсальна). Після спливу строку дії зазначеної картки відповідач додатково отримала кредитні картки № [NUMBER] (строк дії 09/21, тип картки Універсальна) та №\~ [NUMBER] (строк дії 03/28, тип картки Універсальна). 19 грудня 2021 року відповідач у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою сторони погодили інші істотні умови користування кредитним рахунком. 6 лютого 2024 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту від\~6\~лютого 2024\~року. Зі змісту заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від\~16 грудня 2021 року суд встановив домовленість сторін про: тип кредиту невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (пункт 1.2); процентна ставка для картки Універсальна 42% річних (пункт 1.3); розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100\~грн щомісячно,\~або 10%\~заборгованості але\~не менше\~ніж 100\~грн щомісячно, починаючи з другого місяця прострочення (пункт 1.4 договору). Відповідно до банківської виписки за кредитними картками від 7 листопада 2024\~року [PERSON] користувалася кредитними картками (переказувала кошти, знімала готівку, сплачувала покупки, поповнювала мобільний телефон, погашала заборгованість). Крім того, із зазначеної банківської виписки суд встановив, що заборгованість [PERSON] на 7 листопада 2024 року становить 94\~696,52 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що [PERSON] звернулася до банку\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у зв`язку\~із чим ознайомилась з умовами кредитування та підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У справі, яка розглядається, суд встановив що: [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечувала наявність кредитних зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк». надані позивачем докази підтверджують факт отримання кредитних коштів. на 7 листопада 2024 року у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 94\~696,25 грн. [PERSON] не спростувала належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі, незважаючи про обізнаність відповідача про розгляд цієї справи, нею не наведені. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом та заборгованості за процентами за користування кредитом. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню 2\~422,40 грн у відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved