Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №4170644 від 15.01.2022 у розмірі 39 250 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №4170644, за умовами якого відповідач отримав кредит на особисті потреби в сумі 20 000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту в сумі 2 000 грн. (10% від суми кредиту одноразово) та проценти за користування ним у термін з 15.01.2022 по 13.02.2022 в сумі 7 250 грн. (за ставкою 1,25% в день від фактичного залишку), з можливістю пролонгації на термін, який не може перевищувати 60 днів (за ставкою 5% в день від фактичного залишку). Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви становить 39 250 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 20 000 грн., заборгованість за відсотками 17 250 грн., заборгованість за комісією 2 000 грн.. Позивач вказує, що 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 26-07/2024, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №4170644 від 15.01.2022. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 06.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, на електронну адресу та шляхом надсилання смс-повідомлень на номер телефону, зазначений у позовній заяві. Про причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. 21.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення, повідомив про оголошення повного судового рішення 24.04.2025. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.01.2022 на сайті miloan.ua [PERSON] заповнила анкету-заяву на кредит №4170644, в якій вказала свої персональні дані, погодилася з правилами кредитування (а.с.23-27), надала згоду на фінансовий моніторинг та перевірку кредитної історії. Після розгляду заяви було погоджено умови кредитування: замовлена та погоджена сума - 20 000 грн., замовлений та погоджений строк - 29 днів, комісія - 10% одноразово, ставка процентів - 1,25% за кожен день користування. (а.с.22). На підставі заяви [PERSON] сформовано договір про споживчий кредит №4170644 від 15.01.2022 (а.с.16.20). За змістом п.6.1, п.7.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан" та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту 20 000 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надавався строком на 29 днів з 15.012022 (п.1.3.). Згідно п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.02.2022. Згідно з п.1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту - 2 000 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Згідно з п.1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 7 250 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 Договору. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитного договору). За змістом пункту 2.2.1 кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору). Із положень пункту 2.3.1.1 кредитного договору слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (даліПравила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору. (пп 2.4.1). У відповідності до п.3.2.6 вказаного договору, кредитодавець має право: відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Відповідно до додатка № 1 до кредитного договору №4170644 від 15.01.2022 «Графік платежів», заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 13.02.2022 в розмірі 29 250 грн., з яких: 20 000 грн. - сума кредиту, 7 250 грн. - проценти за користування кредитом, 2 000 грн. - комісія за надання кредиту (а.с.20 зв.). Зазначені вище умови кредитного договору відповідають також паспорту споживчого кредиту №4170644, який є додатком №2 до Договору споживчого кредиту №4170644 від 15.01.2022 (а.с.21), а також анкеті-заяві №4170644 від 15.01.2022 (а.с.22). Акцепт договору позичальником здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора Z34635, надісланого на номер телефону [NUMBER] , про що свідчить довідка ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію (а.с.28). На виконання умов укладеного договору №4170644 від 15.01.2022, ТОВ «Мілоан» було перераховано відповідачу на банківську картку [NUMBER] - 20 000 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою від 13.11.2024, наданої для ТОВ «Мілоан», з якої слідує, що ТОВ «ФК «Елаєнс» надає послуги з переказу коштів на підставі договору №40484607_2610/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», відповідно до якого успішно проведені платежі в системі. Деталі операції: номер в системі FONDY: 483728211; дата проведення платежу: 15.01.2022; призначення платежу: кошти згідно договору 4170644; сума платежу: 20000,00; валюта платежу: UAH; платіжний метод: карта VISA; статус платежу: approved; номер карти: [NUMBER] ; банк картки отримувача: RAIFFEISEN BANK AVAL (а.с.28 зв.). Відповідно до відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №4170644, відповідачу 15.01.2022 надано кредит у розмірі 20 000 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 2 000 грн. За період з 16.01.2022 по 13.02.2022 відповідачу щоденно нараховувалися відсотки за ставкою, передбаченою пунктом 1.5.2 договору, а з 14.02.2022 по 24.02.2022 - згідно пункту 1.5.3 договору; 04.03.2022 нараховано 1 000 грн. з відміткою «сторно процентів» (а.с. 29). 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого Клієнт (первісний кредитор) передає (відступає) Фактору (новому кредиторові) за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги, що належать Клієнту, до боржників за кредитними договорами. Згідно п. 6.1.3. вказаного вище договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору (а.с.31-33). У відповідності до наявних в матеріалах справи реєстру боржників (а.с.37 зв.-38), платіжної інструкції від 26.07.2024 (а.с.37), акта приймання-передачі Реєстру боржників від 26.07.2024 (а.с.36) ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло 26.07.2024 право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4170644 на загальну суму 39 250 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №4170644 від 15.01.2022, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 06.12.2024 складає 39 250 грн, з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 17 250 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2 000 грн. - заборгованість за комісією (а.с.30). Інших доказів по суті позову не надано. Законодавство, оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит №4170644 шляхом подання відповідачем в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» заявки на отримання кредиту №4170644. Вказані обставини також підтверджуються анкетою-заявою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що кредитний договір №4170644 від 15.01.2022 укладений в електронній формі. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Відповідач у повному обсязі отримав інформацію про умови кредитування, був ознайомлений з порядком повернення кредиту та інших платежів. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного Кредитного договору №4170644 від 15.01.2022 отримав від ТОВ «Мілоан» кредит в сумі 20 000 грн.. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №4170644 від 15.01.2022, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 06.12.2024 складає 39 250 грн, з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 17 250 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2 000 грн. - заборгованість за комісією. Зазначений розрахунок узгоджується з відомістю про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору. Жодних доказів на спростування факту отримання грошових коштів від ТОВ «Мілоан» за вищезазначеним кредитним договором відповідачем суду не надано. Зокрема, відповідач не представив суду доказів того, що на його ім`я не відкривався картковий рахунок, про який вказано у довідці 13.11.2024, наданої для ТОВ «Мілоан», та що він не отримував 15.01.2022 кредитні кошти від вказаного товариства на свій рахунок, доступ до якого безпосередньо має відповідач. Також відповідачем не спростовано обгрунтованість нарахування відсотків по кредиту та факту пролонгації строку договору. Не надано доказів погашення заборгованості, свого розрахунку суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ про невірність наданого банком розрахунку, відповідачем суду не представлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не погашена у повному обсязі та складається із заборгованості, яку позивач просить стягнути з позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Також встановлено, що 02.07.2024 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024 (а.с.11-13). Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги №5 від 01.11.2024 (а.с.14) та витягом з акту №2 про надання правової допомоги від 29.11.2024 (а.с.15), сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 13 000 грн., зокрема: надання усної консультації 2 години вартістю 4 000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу 3 години вартістю 9 000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved