Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті [INFO] в селі Люлинці, Хмільницького району, Вінницької області [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав у селі Люлинці, Хмільницького району, Вінницької області. Заява мотивована тим, що заявниця є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на день смерті проживав у селі Люлинці, Хмільницького району, Вінницької області, був одиноким, проживав сам. Факт смерті не був зареєстрований у передбаченому законом порядку, свідоцтво про смерть [PERSON] неможливо отримати, оскільки відсутня довідка з лікарні (лікарське свідоцтво про смерть). Вищезазначені сталося у зв`язку із тим, що сімейний лікар відмовився надавати лікарське свідоцтво про смерть, пояснивши це тим, що померлий не лікувався у нього, розтин тіла не проводився, а тому 26.11.2024 року Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відмовив заявниці у реєстрації смерті брата, роз`яснивши про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення такого факту, як смерть особи. Заявниця також зазначає, що 24.08.2024 року [PERSON] був похований на кладовищі в селі Люлинці, Хмільницького району, без довідки про причини смерті і без реєстрації смерті, що підтверджується довідкою №239 від 27.08.2024 року, яка видана старостою Люлинецького старостинського округу Калинівської міської ради. Отже, заявниця за викладених обставин позбавлена можливості зареєструвати у встановленому Законом порядку смерть брата, а тому вказані обставини змусили заявника звернутись до суду. На підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області Сичука М.М. від 27.12.2025 у справі відкрито окреме провадження за вказано вище заявою та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 27.01.2025 року до участі в цивільній справі №127/40959/24 залучено в якості заінтересовану особу [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином. Заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, просила подану нею заяву задовольнити у повному обсязі, в попередніх судових засіданнях підтримувала свою позицію. Представник заінтересованої особи Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у визначений судом строк відзиву на заяву не подав, проте у поданій до суду заяві при вирішенні справи просить заяву задовольнити та просить розгляд проводити у його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у визначений судом строк відзиву на заяву не подав, проте у поданій до суду заяві просить суд заяву задовільнити та розгляд проводити у його відсутності, впопередніх судових засіданнях підтвердив обставини, викладені у заяві. Судом на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст.293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, судом встановлено, що заявниця є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується наданими суду копіями свідоцт про народження Заявниці [PERSON] [INFO] серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , в яких в графі батьки зазначено батьком [PERSON] , а в графі мати [PERSON] (а.с. 7,8). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , оскільки він був одиноким, його похованням займалася його рідна сестра - заявниця по справі [PERSON] , що підтверджується довідкою №249 від 04.09.2024 року, яка видана В.о. старости Люлинецького старостинського округу Калинівської міської ради Петруком Олександром (а.с. 15). 24.08.2024 року [PERSON] був похований на кладовищі в селі Люлинці, Хмільницького району, що підтверджується довідками №239 від 27.08.2024 року та № 248 від 04.09.2024 року, які видано В.о. старости Люлинецького старостинського округу Калинівської міської ради Олександром Петруком, а також засвідченні вказаним В.о. старости заявами сусідів [PERSON] та [PERSON] , які проживали поряд із будиночком [ADDRESS] , де проживав покійний [PERSON] , і які пдтверджують факт йогно смерті та поховання на сільському кладовищі села Люлинці [INFO] (а.с. 13,14, 16,17). Отже, заявником факт смерті не був зареєстрований у передбаченому законом порядку, свідоцтво про смерть [PERSON] неможливо отримати, оскільки відсутня довідка з лікарні (лікарське свідоцтво про смерть). Судом з пояснень заявника встановлено, що вищезазначене сталося у зв`язку із тим, що сімейний лікар відмовився надавати лікарське свідоцтво про смерть, пояснивши це тим, що померлий не лікувався у нього, розтин тіла не проводився, та згідно наявної відповіді КП «Калинівський міськийц центр первинної медико-санітарної допомоги Калинівської міської ради від 24.09.2024 №09-м-29, на адвокатський запит, встановлено, що згідно Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о) Затвердженого Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 пункту 2.2 Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. Згідно медичної документації нині покійний громадянин [PERSON] [INFO] , був задекларований у сімейного лікаря з 22.11.2021 року та на протязі цього часу пацієнт звертався один раз 13.06.2023 за видачою направлення до лікаря хірурга, інших записів щодо стану здоров`я не має. Виходячи з вище вказаного у сімейного лікаря не має підстав для видачі лікарського свідоцтва про смерть (а.с. 18). Також, як встановлено судом, заявниця звернулася до відділу ДРАЦС про реєстрацію смерті брата та видачу свідоцтва про його смерть, але 26.11.2024 року Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відмовив заявниці у реєстрації смерті брата, та роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення такого факту смерть особи. Частиною 3,4 статті 49 Цивільного кодексу України встановлено: «Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.» «Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.» Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Вищевказаних документів, заявник до орган ДРАЦС не надала, а тому підстав для реєстрації смерті [PERSON] не було, тому їй було відмовлено (а.с. 20). Заявник за таких обставин позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її брата [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт смерті не зафіксована у лікарській документації. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимогти. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Отже, заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті брата заявниці [PERSON] дає змогу заявниці реалізувати свої права. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: встановити факт смерті [INFO] в селі Люлинці, Хмільницького району, Вінницької області громадянина [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав в селі в селі Люлинці, Хмільницького району, Вінницької області, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved