Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія (далі - ТОВ «ФК «Ейс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 06.12.2023 ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 00-10520749 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Качай гроші» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 240 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 3% в день. ТОВ «Качай гроші» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. Однак відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023 в загальному розмірі 30 100 грн. 22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024 за умовами яких до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023. В подальшому ТОВ «Макс Кредит» також відступив право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023на користь ТОВ «ФК «Ейс» в розмірі 30 100 грн. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «Ейс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023 в розмірі 30 100 грн., а також судові витрати. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 19.02.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЙС» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали від 19.02.2025 відповідач отримав 15.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0610236865390. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.12.2023 ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 00-10520749 (а.с. 58-62). Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 68-69). Кредитний договір № 00-10520749 від 06.12.2023 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 67090 (а.с. 62), а підписано паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора 03717 (а.с. 69). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Качай гроші» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки (а.с. 70) вбачається, що відповідач послідовно вчинив ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Качай гроші» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 240 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 3% в день. Також відповідач зобов`язувався сплатити одноразову комісію у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 500 грн. ТОВ «Качай гроші» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] хх-хххх-2030, яка вказана у п. 2.8 кредитного договору. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 (а.с. 72-75) та випискою по рахунку, наданою АТ КБ «Приватбанк». 22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс капітал» уклали договір факторингу №22-01/2024 (а.с. 17-21), за умовами якого ТОВ «Качай гроші» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Макс капітал» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Макс капітал» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. На підставі цього договору до ТОВ «Макс капітал» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023. Ці обставини підтверджуються реєстром прав вимоги від 22.01.2024 (а.с. 26-28). 16.08.2024 ТОВ «Макс капітал» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС (а.с. 29-33), за умовами якого ТОВ «Макс капітал» зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. Тож до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023. Ці обставини підтверджуються реєстром боржників від 16.08.2024 (а.с. 40-41). Однак відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023 в загальному розмірі 30 100 грн., який складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5 000 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 24 600 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст. 12Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 1 ч. 2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст. 514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч ч. 1 ст. 81ЦПК України відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023, укладеним з ТОВ «Качай гроші». Тому у нього виник борг в загальному розмірі 30 100 грн. Аналіз письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Ейс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором № 00-10520749 від 06.12.2023, укладеним відповідачем з ТОВ «Качай гроші». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно погасив борг за вказаним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову ТОВ «ФК «Ейс» сплатило судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 7092 від 06.02.2025 (а.с. 1). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «ФК «Ейс» надало суду: договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, укладеного між позивачем та АБ «Тараненко та партнери» (а.с. 42-43), додаткову угоду №15 до договору № 2211/Е від 22.11.2024 (а.с. 44-45), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 46) загальною вартістю 7000 грн 00 коп. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп. Згідно ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved