Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

У січні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.04.2024 між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у міст Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №331. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Позовна заява мотивована тим, що відносини між сторонами погіршились, з 11.01.2025 позивачка вирішила припинити з відповідачем шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільне господарства, не мають спільного сімейного бюджету, мешкають окремо. Позивачкою вказано, що примирення з відповідачем в теперішній час є неможливим, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить її інтересам. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлений належним чином, 25.04.2025 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] у якій він просив розгляд справи проводити без його присутності, а позовну заяву про розірвання шлюбу [PERSON] без додаткових доповнень і записів задовольнити повністю. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2024 року, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у міст Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №331, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони не заперечували, що спільних дітей у них не має. Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач фактично визнав позов, про що вказано безпосередньо в поданій до суду заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved