Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

До суду, 28 серпня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 0,003 га, кадастровий номер 3510600000:50:084:0005, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу опор повітряної лінії електропередач, що самовільно встановлені на її земельній ділянці. Вимоги обґрунтовані тим, що 26 червня 2024 року на умовах договору купівлі-продажу позивач придбала у власність земельну ділянку, площею 0,0030 га, кадастровий номер: 3510600000:50:084:0005, що розташована за адресою: [ADDRESS] за що сплатила продавцю відповідну грошову суму. Цільове призначення: 02.05. для будівництва індивідуальних гаражів. У пункті 1.2 цього договору зазначено, що земельна ділянка належала продавцю, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯК №012225, виданого Знам`янською міською радою Кіровоградської області від 18 грудня 2012 року, на підставі рішення сесії Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 26 жовтня 2012 року №745. Також, у п.1.4. цього договору нотаріус зазначила, що за даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6300471312024 від 25 червня 2024 року, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, належної продавцю, встановленні Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, не зареєстровані. Проте, при визначенні меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) стало зрозуміло, що в її межах встановлена електроопора (стовп). При цьому, попередній власник заявив, що нікому дозволу на встановлення стовпа не давав та ніяких договорів ні з ким не підписував. Тобто, електропору було встановлено без його згоди та за його відсутності. Крім того заявив, що під час процедури приватизації, яку розпочав у 2009 році, такої електроопори там не було. З метою досудового врегулювання спору, позивач вирішила звернутися з офіційним листом до відповідача де вимагала у найкоротші терміни усунути перешкоди, які їй заважають здійснювати користування та розпорядження своїм майном, а також надати копії документів на підставі яких був встановлений стовп, договір оренди земельної ділянки чи будь - які інші дозвільні документи. У відповідь на своє звернення отримала лист №833/07/20 від 14 серпня 2024 року, де їй повідомляли що відповідно до пункту 4.1.37 «Кодексу систем розподілу» затвердженою Постановою НКРЕКП №310 від 14 березня 2018 року, якщо користувач або власник земельної ділянки має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости та інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних та/або підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, користувач або власник земельної ділянки звертається до ОСР із відповідною заявою. До заяви додається ситуаційний план об`єкта забудови. Тому, відповідач зажадав надання ситуаційного плану об`єкта забудови з чітко визначеними межами земельної ділянки з кадастровим номером: 3510600000:50:084:0005. Крім того, відповідач чомусь забув зазначити, що відповідно до «Кодексу систем розподілу» затвердженою Постановою НКРЕКП №310 від 14 березня 2018 року, за перенесення повітряних та/або підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики сплачує саме власник або користувач відповідно та в сумі, що затверджена кошторисом. Позивач зазначає, що не збирається оплачувати жодних послуг відповідачу за перенесення самовільно встановленого ним же стовпа із своєї земельної ділянки. Вважає, що електроопора споруджена після набуття права власності на землю, без погодження із попереднім власником, а тому підлягає демонтажу з перенесення за межі земельної ділянки. Стаття 50 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858- IV передбачає, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки). Стаття 55 даного Закону визначає встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що проводиться відповідно до топографогеодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто, у разі якщо би вказана лінія електричної мережі була побудована до набуття у власність позивачем земельної ділянки, то у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, в плані зовнішніх меж земельної ділянки повинна була б бути нанесена дана лінія електропередачі, яка повинна обов`язково бути позначена та погоджена з енергопостачальною організацією. Натомість, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер: 3510600000:50:084:0005 дата формування якого 26 серпня 2024 року відомостей про земельний сервітут згідно з Державним реєстром земель немає. Немає і відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки. В розділі «Координати поворотних точок меж земельної ділянки» відомості про перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, прибережних смуг і пляжних зон санітарної охорони, санітарно захисних зон і зон особливого режиму використання земель немає. У проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі за адресою: [ADDRESS] , який погоджений та затверджений у встановленому законом порядку та враховано висновки всіх погоджувальних організацій, містяться «Умови відведення земельної ділянки» які підписані начальником відділу Деркомзему у місті Знам`янка Кіровоградської області. Обмеження, (обтяження) сервітути визначити згідно з Українським класифікатором прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою: відсутні. У вищезазначеному проекті також міститься висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янського міськвиконкому де серед іншого зазначено, що вказаних земельних ділянках немає обмежень. Про відсутність обмежень також свідчить і висновок про погодження проекту землеустрою відділом Деркомзему у місті Знам`янка Кіровоградської області. У Акті вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої під будівництва гаражів, вказано, що під час комісійного обстеження земельної ділянки загальною площею 90,00 (3х30) кв. [ADDRESS] на землях запасу Знам`янської міської ради встановлено, що на земельній ділянці забудова відсутня. Інженерні мережі: електроенергія знаходиться поблизу. В матеріалах справи знаходяться і інші висновки та погодження місця розташування гаражів компетентними та контролюючими органами і в жодному із них немає згадки про електроопори чи наявність охоронної зони. Позивачем було отримано [PERSON] умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що було затверджено Наказом №8 від 05 липня 2024 року Управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янської міської ради відділу архітектури та містобудування, де відсутні (охоронні зони обєктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від обєкта, що проектуються, до існуючих інженерних мереж). Відсутность у документації обмежень, тобто створення охоронної зони (ст.ст.111,112 ЗК України, пункти 1 та 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року №209), повністю підтверджують факт відсутності на момент приватизації земельної ділянки стовпа електромережі. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав, як власника земельної ділянки. Відповідачем на позовну заяву 17 вересня 2024 року подано відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позовної заяви та вказав, що відносини, які виникають між оператором системи розподілу та побутовими споживачами регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 «Про затвердження Кодексу комерційного обліку електричної енергії», Постановою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Кодексу систем розподілу», іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до статуту відповідач є юридичною особою за законодавством України та господарським товариством. Згідно зі ст.115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому у власність, як вклад до статутного капіталу. Спірну повітряну лінію 0,4 кВ від ЗТП 1211 (надалі за текстом - ПЛ-0,4 від ЗТП 121Г) було передано до статутного фонду відповідача під час корпоратизації засновником (державою) відповідно до "Переліку нерухомого майна, яке передано у процесі корпоратизації відповідно до указу Президента України від 15 березня 1993 року №210/93 до Статутного фонду ВАТ "Кіровоградобленерго" станом на 01 червня 1995 року", погодженого в Міністерстві палива та енергетики України. Поряд з цим, вказана ПЛ-0,4 від ЗТП 121Г знаходиться в експлуатації відповідача починаючи з 1964 року та обслуговується останнім до теперішнього часу, що підтверджується інвертарною карткою, копія якої додається. Тобто, дана повітряна лінія побудована державою ще у 1964 році на земельних ділянках, що надані з земель запасу на потреби енергетичної галузі та були у власності держави Україна, що підтверджується інвентарною карточкою ПЛ-0,4 від ЗТП 121. І на момент введення в експлуатацію ПЛ-0,4 від ЗТП 121Г її встановлення було правомірним. Тож, правомірність встановлення та розміщення опор ПЛ-0,4 від 3ТП 121Г відповідачем обгрунтовується наведеними письмовими матеріалами, а не рішенням Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 26 жовтня 2012 року №745 та проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі за адресою: [ADDRESS] від 2009 року, як зазначає позивач у своїй позовній заяві. На земельній ділянці, що передана у власність позивачу проходить охоронна зона електромереж в розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", ст.112 ЗК України та ПОЕМ, що є обмеженням земельної ділянки позивача, і час встановлення такого обмеження слід пов`язувати з часом встановлення і введення в експлуатацію ПЛ, оскільки одночасно з її встановленням було встановлено охоронну зону. А враховуючи, що чинним законодавством не передбачено обов`язкової державної реєстрації вказаних обмежень, то твердження позивача, що відповідач не зареєстрував в Державному земельному кадастрі обмеження у користуванні, належною йому земельною ділянкою, є незаконним та безпідставним. Твердження позивача, що на час отримання ним у власність земельної ділянки на ній були відсутні опори ПЛ, є необґрунтованим. Право власності відповідача на спірну ПЛ-0,4 від ЗТП 121Г виникло набагато раніше, ніж право власності позивача на земельну ділянку, на якій вона проходить. Траса проходження ПЛ-10 кВ Л-5 з моменту введення в експлуатацію та до сьогоднішнього дня не змінювалася, що підтверджується планом схемою електричних мереж станом на 17 лютого 2000 року, 26 грудня 2019 року та 22 вересня 2021 року. У 2021 році відповідачем було проведено реконструкцію даної лінії, в тому числі здійснено заміну опори ПЛ, без зміни траси проходження ПЛ на земельній ділянці, що підтверджується актом приймання-здавання технічно переоснащених або замінених складових частин об`єктів електричних мереж від 30 вересня 2021 року. Позивач, укладаючи договір, повинен був бачити вказану лінію електропередач та спірну опору, погоджувався на отримання у власність земельної ділянки з такими обмеженнями і не ставив питання про незаконність встановлення лінії електропередач та опори. Тому твердження позивача про те, що про встановлення та існування опори їй стало відомо лише при визначенні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не обґрунтоване та не відповідає дійсності. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що повітряна лінія була відсутня на земельній ділянці на час отримання її у власність та в подальшому була змінена траса її проходження. На відзив на позовну заяву, представником позивача 23 вересня 2024 року подано відповідь, в якій він вказав, що позивачем не заперечується існування повітряної лінії від ЗТП 121Г, в [ADDRESS] , що належить наразі відповідачу та була побудована ще у 1964 році. Проте, як вказує сам відповідач така повітряна лінія проходила реконструкцію у 2021 році, в тому числі із замінною опори ПЛ. При цьому, відповідач посилається на Робочий проект «Реконструкція ПЛ 0,4 кВ (СІП) від ТП 121Г в місті Знам`янка Кіровоградської області. В розділі «Завдання на проектування», а саме в п. 10.8 зазначається, що «Розстановку опор по трасі ПЛ- 0,4 кВ передбачити так, щоб існуючі відгалуження до вводів в житлові будинки, виконані проводом АsXSn, по можливості, використовувались повторно. Тобто, навіть робочим проектом прямо передбачено зміну розстановок опор ліній електропередач відносно першого їх встановлення. Ця інформація повністю спростовує твердження відповідача про те, що траса проходження ПЛ-10 кВ Л-5 з моменту введення в експлуатацію та до сьогоднішнього дня не змінювалася, що підтверджується (на думку відповідача) планом схемою електричних мереж. При цьому, сам план схема електричних мереж відображує лише приблизне місце розташування опор ліній електропередач без зазначення конкретних поворотних точок координат кожного встановленого стовпа, що у свою чергу не дає можливісті встановити точне розташування стовпа електромережі на місцевості. Тобто, мається на увазі, що під час реконструкції було змінено розстановку опор по трасі ПЛ-0,4 кВ і як наслідок одна опора, яка раніше проходила поблизу земельної ділянки позивача, тепер знаходиться в її межах. Представник позивача у судовому засіданні підтримав у повному обсязі заявлені позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши присутніх учасників процесу, а також свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог документів вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 червня 2024 року, який посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1730, позивач [PERSON] придбала у власність земельну ділянку, площею 0,0030 га, кадастровий номер: 3510600000:50:084:0005, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за що сплатила продавцю відповідну грошову суму. Цільове призначення земельної ділянки -02.05. для будівництва індивідуальних гаражів. У п.1.2 договору зазначено, що земельна ділянка належала продавцю, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯК №012225, виданого Знам`янською міською радою Кіровоградської області від 18 грудня 2012 року, на підставі рішення сесії Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 26 жовтня 2012 року №745. В пункті 1.4 договору зазначено, що за даними Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, №НВ -6300471312024 від 25 червня 2024 року, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, належної продавцю, встановленні Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, не зареєстровані (а.с. 14-19). Право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3510600000:50:084:0005 площею 0,0030 га на підставі вказаного договору купівлі - продажу зареєстровано нотаріусом в Державному реєстрі речових прав 26 червня 2024 року (а.с. 20). У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3510600000:50:084:0005 дата формування якого 26 серпня 2024 року, відомості про земельний сервітут згідно з Державним реєстром земель відсутні. Також немає і відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки. В розділі «Координати поворотних точок меж земельної ділянки» відомості про перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, прибережних смуг і пляжних зон санітарної охорони, санітарно захисних зон і зон особливого режиму використання земель також відсутні. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку від 02 липня 2009 року (а.с. 21-31). У Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом №8 від 05 липня 2024 року Управлінням містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янської міської ради відділу архітектури та містобудування, які отримані позивачем зазначено про відсутність на земельній ділянці кадастровий номер 3510600000:50:084:0005 інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується до існуючих інженерних мереж. Інформація про об`єкти нерухомого майна відсутня (а.с. 33-34). За замовленням попереднього власника земельної ділянки №3510600000:50:084:0005 та інших осіб, на підставі рішення сесії Знам`янської міської ради від 17 липня 2009 року №1037, ТОВ «Інститут дослідження проблем оточуючого середовища України» у 2009 році розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів за рахунок земель житлової та громадської забудови, які перебувають у запасі за адресою: [ADDRESS] . У вказаному проекті містяться «Умови відведення земельної ділянки», які підписані начальником відділу Деркомзему у місті Знам`янка Кіровоградської області та в яких вказано, що обмеження, (обтяження) сервітути визначити згідно з Українським класифікатором прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою: відсутні. Також у проекті землеустрою знаходиться висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янського міськвиконкому, зі змісту якого вбачається, що на земельних ділянках відсутні обмеження. Про відсутність обмежень також свідчить і висновок про погодження проекту землеустрою відділом Деркомзему у місті Знам`янка Кіровоградської області. У пояснювальній записці до вихідної документації попереднього погодження місця розташування гаражів в [ADDRESS] , за підписом виконавця Давидова Д.С. відсутня інформація про наявність/відсутність інженерних комунікацій, електроопор, вказано про відсутність зелених насаджень на земельній ділянці. У Акті вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої під будівництва гаражів, складеному за наслідками проведення комісійного обстеження земельної ділянки загальною площею 90,00 (3х30) кв.м, яка знаходиться в центральній частині міста по вулиці Чапаєва, б/н на землях запасу Знам`янської міської ради зазначено, що на земельній ділянці забудови відсутні. Інженерні мережі: електроенергія знаходиться поблизу. Знаходяться багаторічні зелені насадження: дерева (а.с.35-80). Відповідачем на спростування доводів позивача до матеріалів справи долучено Перелік нерухомого майна, яке передано у процесі корпоратизації відповідно до указу Президента України від 15 червня 1993 року №210/93 до статутного фонду ВАТ «Кіровоградобленерго» станом на 01 червня 1995 року, з якого вбачається, що повітряна лінія 0,4 кВ від ЗТП 121Г, була передана до статутного фонду відповідача під час корпоратизації засновником (державою) (а.с. 98-100). З довідки виданої ПАТ «Кіровоградобленерго» б/н від 10 вересня 2023 року про наявність передавальних пристроїв, що знаходяться на балансі ПАТ «Кіровоградобленерго» (витяг з «Переліку нерухомого майна та передавального обладнання, яке передано в процесі корпоратизації відповідно до Указу Президента України від 15 червня 1993 року №210/93 до статутного фонду ВАТ «Кіровоградобленерго» станом на 01 червня 1995 року) станом на 10 вересня 2024 року, вбачається, що на балансі ПАТ «Кіровоградобленерго» знаходиться повітряна лінія 0,4 кВ від ЗТП 121Г (в т.ч. опора №7), інвентарний №0804520, дата вводу в експлуатацію 01 січня 1964 року, яка обслуговується Знам`янським ЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» (а.с. 97). Інвентарною карткою обліку основних засобів підтверджується, що повітряна лінія 0,4 кВ від ЗТП 121Г по [ADDRESS] знаходиться в експлуатації відповідача починаючи з 1964 року та обслуговується ним до теперішнього часу (а.с. 102). Як свідчать плани схеми ПЛ-0,4 від ЗТП 121Г станом на 26 грудня 2019 року, 17 лютого 2000 року, 22 вересня 2021 року траса проходження ПЛ-10 кВ Л-5 з моменту введення в експлуатацію та до сьогоднішнього дня не змінювалася. Поміж іншого на вказаних схемах відображено розташування відповідної опори на земельній ділянці за адресою Братів Лисенків (Чапаєва) в м.Знам`янка, кадастровий номер 3510600000:50:084:0005, власником якої наразі є позивач (а.с.110,111,112). Згідно з актом приймання давання технічно-переоснащених або змінених складових частин об`єктів електричних мереж від 30 вересня 2021 року ПАТ «Кіровоградобленерго» було проведено у вересні 2021 року реконструкцію ПЛ-0,4 кВ (СІП) від ТП-121 Г в м.Знам`янка Кіровоградської області, в тому числі здійснено заміну опори ПЛ, без зміни траси проходження ПЛ на земельній ділянці (а.с.108). Про реконструкцію ПЛ-0,4 кВ (СІП) від ТП-121 Г в м.Знам`янка Кіровоградської області, в тому числі здійснення заміни опори ПЛ, без зміни траси проходження ПЛ на земельній ділянці позивача також свідчить План реконструкції (а.с.180). На підтвердження наявності електроопори на земельній ділянці позивача, відповідачем до матеріалів справи також додано технічні умови №68 на підтвердження електроустановок фізичних осіб (населення) від 21 вересня 2005 року, згідно з якими замовнику за об`єктом «гараж», місцезнаходження якого вул.Чапаєва, м.Знам`янка (між прокуратурою та редакцією газети «Сільське життя» дозволено підключення до електромережі від опори №18/1 (спірної опори) (а.с.179). Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучено фотознімки, на яких сфотографована земельна ділянка кадастровий номер 3510600000:50:084:0005, яка розташована по [ADDRESS] , через яку проходить повітряна лінія електропередач, розміщену безпосередньо на ній електроопору з позначеннями 7/21, а також електроопору з позначенням 6/2, яка розташована поза межами земельної ділянки вздовж дороги. Також на земельній ділянці позивача зафіксовано зелені насадження багаторічні дерева. Допитаний у судовому засідання свідок [PERSON] пояснив, що працює заступником начальника з енергозбуту ПАТ «Кіровоградобленерго». У 2021 році було проведено реконструкцію лінії електропередач, він особисто все контролював. Опора замінена на нову, втановлена на тому ж місці, що і була. Біля неї росте два дерева, яким по 40 років, тож міська рада була проти перенесення електроопори за межі земельної ділянки через ті дерева, щоб їх не пошкодити. Опора на земельній ділянці на одному й тому ж місці стоїть приблизно з 1958 року. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що він у 2009 році виготовляв проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який наявний у матеріалах справи. Під час проведення геодезичних робіт на земельних ділянках ніяких опор не було. Якщо б опори були, то Обленерго був би стороннім землекористувачем і у них мали б брати згоду. Можливо опора й була, але за межами земельної ділянки на відстані 1 м, дерев на земельній ділянці також не було. Згідно з вимогами статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною третьою цієї статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.2 ст.90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Пунктом 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7\~визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Статтею 391\~ЦК України\~визначено,\~що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії до користувача, крім визначених законом випадків розміщення таких об`єктів на землях іншого цільового призначення. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Згідно зі ст.110 та 111 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Обмеження у використанні (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Відповідно до ст.27 Закону України "Про ринок електричної енергії" на об`єктах електроенергетики встановлюється особливий режим допуску. В охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об`єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені Законом України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів". Статтею 18 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" визначено, що для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, зокрема, охоронні зони об`єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об`єктів енергетики не вилучаються у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями. Спеціальні зони об`єктів енергетики встановлюються на землях всіх категорій. Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЗК України та ст. 22 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Згідно ст. 24 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги. Пунктом 8 "Правил охорони електричних мереж", затверджених постановою КМ України від 22.12.2022 № 1455 (надалі за текстом - ПОЕМ) визначено, що на період будівництва та експлуатації електричних мереж земельні ділянки надаються забудовникам відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів". Відповідно статті 18 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" земельні ділянки в межах спеціальних зон об`єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням). Згідно підпункту "е" ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватися обмежень, пов`язаних з встановленням охоронних зон. Відповідно до ст.14 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Лінійні об`єкти енергетичної інфраструктури можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на земельній ділянці, кадастровий номер 3510600000:50:084:0005, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить позивачу, проходить охоронна зона електромереж в розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", ст. 112 ЗК України та ПОЕМ, що є обмеженням земельної ділянки позивача, і час встановлення такого обмеження слід пов`язувати з часом встановлення і введення в експлуатацію ПЛ, оскільки одночасно з її встановленням було встановлено охоронну зону. На час отримання позивачем у власність вказаної земельної ділянки на ній була наявна електроопора ПЛ, яка на переконання суду була встановлена і на час проведення процедури приватизації земельної ділянки, яка була розпочата у 2009 році. Траса проходження повітряної лінії електропередач не змінювалася, проводилася реконструкція, але розташування електроопори не змінювалося. Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем залишаються по фактично понесеному. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed