Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

07.07.2023 року представник позивача звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач обіймав посаду державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 22.12.2014 по 10.04.2020 року (копії наказів про призначення №3798-к від 22.12.2014 та про звільнення №1270-к від10.04.2020 додаються). У нього на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 51143677 з примусового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2016 року у справі №199/9334/15-ц (2/199/529/16) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. 17.05.2016 року ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№51143677 з примусового виконання вказаного рішення суду. У зв?язку з тим, що державним виконавцем жодних дій, направлених на звернення стягнення на наявне майно боржника [PERSON] не проводилося, стягувачем у виконавчому провадженні - [PERSON] 29.09.2016 року було подано скаргу на бездіяльність державного виконавця Кисельова Б.В. Ухвалою Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року у справі №199/9334/15-ц (4-с/199/4/17)задоволено скаргу стягувача [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Кисельова Б.В. Визнано дії державного виконавця Кисельова Б.В. неправомірними та зобов`язано державного виконавця здійснити заходи щодо стягнення майна боржника для виконання судового рішення від 14.01.2016 року. Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2017 року по справі №199/9334/15 (4-с/199/4/17) частково задоволено скаргу стягувача [PERSON] ,скасовано постанову державного виконавця Амур - Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кисельова Б.В. від 04.10.2016 року ВП 51143677 про повернення виконавчого документу стягувачеві. Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби від 18.10.2018 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/199/529/16, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. У зв?язку з тривалим невиконанням державним виконавцем рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2016 року у справі№199/9334/15-ц (2/199/529/16) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року в цивільнійсправі№202/2378/19 стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди,заподіяної посадовими особами Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 000,00гривень.На виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року у справі №202/2378/19, видано виконавчий лист від 11.11.2020 року про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, заподіяної посадовими особами Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 000,00гривень. Отже, відповідно до частини 2 статті 25 Бюджетного кодексу України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 здійснено безспірне списання коштів державного бюджету за судовим рішенням про відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх по садових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. З метою забезпечення виконання вимог статей 80-82 Закону України «Про державну службу», пунктів 9,10 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, 23.01.2023 державним секретарем Міністерства юстиції України доручено начальникам міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції (за списком), зокрема Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) розглянути лист Державної казначейської служби України від 18.01.2023 № 5-06-06/1056 яким повідомлено про здійснення Державною казначейською службою України безспірного списання коштів у розмірі 20\~000.00 грн. Відповідно до наказу Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.04.2020 року №1270-к [PERSON] звільнено з посади державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за угодою сторін, 4.2 ст.86 Закону України «Про державну службу», 10.04.2020року, з припиненням державної служби, що стало причиною неможливості здійснення дисциплінарного провадження відносно відповідача. ому просять задовольнити позов Ухвалою суду від 14серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та встановлено строк відповідачу для подачі відзиву на позовну заяву. 23.10.2023 року стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Вважає, що діями відповідача шкода не завдана. Зазначене виконавче провадження до теперішнього часу перебуває на виконанні у іншого виконавця, але ж так і не завершене, у зв`язку з неможливістю звернути стягнення на те майно на яке посилається стягувач. В діях відповідача не було умислу на заподіяння шкоди. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська задоволені вимоги про стягнення лише моральної шкоди. А за змістом ч.4 ст.1191 ЦК України право зворотної вимоги виникає до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Відповідач вину не визнає, дисциплінарне провадження щодо нього не проводилось. Тому просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача і відповідач заперечували проти задоволення позовних вимог просили відмовити. Третя особа без самостійних вимог була належним чином повідомлена, але ж до суду не з`явилась , про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає судовому розгляду у їх відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши надані учасниками судового розгляду докази, суд встановив наступні обставини . Відповідно до наказів №3798-к від 22.12.2014 року та № 496-к від 26.12.2019 року, №1270-к від 10.04.2020 року [PERSON] в період з 18.12.2014 по 10.04.2020 року перебував на державній службі , працював державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та був звільнений за угодою сторін за ч.2 ст.86 Закону України « Про державну службу». Ухвалою Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року у справі№199/9334/15-ц (4-с/199/4/17) була задоволена скарга стягувача [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Кисельова Б.В при примусовому виконанні судового рішення по справі №199/9334/15-ц (ВП 51143677). Його дії було визнано неправомірними та зобов`язано державного виконавця здійснити заходи щодо стягнення майна боржника для виконання судового рішення . Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2017 року по справі №199/9334/15 (4-с/199/4/17) вимоги стягувача [PERSON] задоволено лише частково, в частині скасування постанову державного виконавця Амур - Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кисельова Б.В. від 04.10.2016 року ВП 51143677 про повернення виконавчого документу стягувачеві. В іншій частині скарги відмовлено. Сторони не оспорюють, що Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби від 18.10.2018 року було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/199/529/16, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року в цивільній справі№202/2378/19 було задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди,заподіяної посадовими особами Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у сумі 20 000,00гривень. В основу судового рішення покладено те, що з квітня 2016 по день судового розгляду -15.06.2020 року ВП № 51143677 не завершене виконанням судове рішення на підставі виконавчого листа №2\\199\\529\\16 від 11.04.2016 року, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. Під час виконавчого провадження рішеннями суду від 17.01.2017 та 14.07.2017 року дії державного виконавця Кисельова визнавались неправомірними з приводу невжиття своєчасних заходів ,передбачених Законом України « Про виконавче провадження», а прийняте рішення про повернення виконавчого листа стягувачу скасоване . Тому , враховуючі порушення розумних строків здійснення примусового виконання судового рішення , призвело до надмірно тривалого провадження, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.10.2020 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року в цивільній справі№202/2378/19 було залишене без змін. Платіжним дорученням № 1192105 від 15.02.2022 року встановлено,що Казначейство здійснило виплату моральної шкоди [PERSON] в сумі 20000 грн. на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року в цивільній справі№202/2378/19 23.01.2023 року Міністерство юстиції України звернулось до міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції про виконання доручення Державного секретаря Міністерства Юстиції України від 20.01.2023 року щодо здійснення дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців міжрегіональних управлінь внаслідок протиправних дій та\\або бездіяльності яких заподіяно збитки державному бюджету. Згідно листа Державної казначейської служби України від 18.01.2023 року до Міністерства юстиції України щодо вжиття заходів для відшкодування збитків державного бюджету з службових осіб органів державної влади ,дії яких завдали шкоди, в судовому порядку шляхом звернення із зворотною вимогою у розмірі виплаченого відшкодування ( крім відшкодування виплат , пов`язаних з трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди. Позивачем направлено відповідачу пропозицію про відшкодування шкоди в позасудовому порядку від 13.02.2023 року. Таким чином, предметом позову є спір щодо права зворотної вимоги ( регресу) по відшкодуванню з відповідача збитків ,завданих державному бюджету неправомірними діями відповідача який неналежним чином виконав свої професійні обов`язки державного виконавця , що призвело до безспірного списання коштів державного бюджету за рішенням суду про відшкодування шкоди третій особі. За змістом ст.80 Закону України « Про державну службу», в редакції що діяла на момент виникнення правовідносин , встановлено, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. При\~цьому держава\~в особі\~суб`єкта призначення\~має право\~зворотної вимоги\~(регресу)\~у розмірі\~та порядку,\~визначених законом,\~до державного службовця, який заподіяв шкоду. За змістом\~цієї статті\~ у разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю. Відповідно до\~ст.\~81\~Закону України\~« Про\~державну службу»,\~в редакції\~що діяла\~на момент\~виникнення правовідносин державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. За правилами цієї статті шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Статтею 82 цього Закону України передбачено порядок відшкодування шкоди . А саме, для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі. Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції. У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч.4ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Відповідно до п.п. 9 п.9 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) або у змінах до них кошти, відшкодовані державою з державного бюджету (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування з місцевих бюджетів) згідно з цим пунктом, вважаються збитками державного бюджету (місцевих бюджетів). Відповідно до п.п. 10 п.9 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом. За результатами службового розслідування органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) та органи Казначейства України у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Таким чином, із системного аналізу зазначеного законодавства, що діяло на час виниклих правовідносин, суд встановив що органи державної влади мають право зворотної вимоги до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). Позивачем заявлено про відшкодування збитків завданих державі у сумі 20000 грн., які були списані за рахунок Державного бюджету України на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2020 року в цивільній справі№202/2378/19 яким стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди,заподіяної посадовими особами Амур- Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) . Враховуючи що право пред`явлення зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб державних органів, винних у завданні збитків не поширюється на відшкодування моральної шкоди, а позов пред`явлений у зв`язку із відшкодуванням за рахунок Державного бюджету за судовим рішенням саме моральної шкоди, то в задоволенні позову слід відмовити . Судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2684 грн., який сплачений позивачем при зверненні з позовом , на підставі ст.141 ЦПК України покласти на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed