Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~заявою, вказуючи, що 29.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатом розгляду заяви [PERSON] про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника її чоловіка [PERSON] було прийнято рішення №956030125430 від 29.01.2025 про відмову у задоволенні заяви з підстав наявності розбіжності його по батькові, зокрема наявні розбіжності у паспорті « [PERSON] » та у трудовій книжці « [PERSON] ». На адвокатський запит представника заявниці Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (на обліку в якому перебував годувальник та перебуває заявниця) листом від 28.02.2025 №1700-0202-8/14024 повідомив, зокрема, що згідно з електронною пенсійною справою, з 08.11.2004 на підставі заяви від 08.11.2004 [PERSON] було призначено пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії. На дату призначення пенсію за віком [PERSON] обчислено з урахуванням страхового стажу 34 роки 6 місяців 3 дні (зарахований по 01.11.2002). При призначенні пенсії за віком до страхового стажу [PERSON] зараховано усі періоди трудової діяльності, зазначені у трудовій книжці, що була видана на ім`я (мовою оригіналу) « [PERSON] », дата заповнення 30.03.1965.» Заявник вказує, що із аналізу листа вбачається, що держава в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області визнала факт належності [PERSON] трудової книжки, дата заповнення 30.03.1965, оскільки годувальник отримував пенсію з 08.11.2004 по 20.01.2025, із врахуванням при призначенні пенсії за віком усіх періодів трудової діяльності, зазначених у трудовій книжці, виданій на ім`я (мовою оригіналу) « [PERSON] », дата заповнення 30.03.1965. Дана інформація підтверджується протоколом про призначення пенсії за віком №1058 від 08.11.2004, зокрема загальний страховий стаж склав 34 роки 6 місяців 3 дні (зарахований по 01.11.2002) та рішеннями про перерахунок пенсії із розрахунком стажу, які також вказують на зарахування усіх періодів трудової діяльності при призначенні [PERSON] пенсії за віком. Таким чином, загальний страховий стаж годувальника впливає як на реалізацію заявницею права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, так і на розмір обчисленої пенсійної виплати. Тому, просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , трудової книжки, виданої на ім`я « [PERSON] », дата заповнення « [INFO] ». Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 березня 2025 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. На адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі письмових доказів, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 18.04.2025 представник заявника ГУ ПФУ у Львівській області подано пояснення по справі за вх. №1581/25. Розглянувши заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки, яка належала її чоловіку - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , повідомлено наступне. Зі змісту заяви про встановлення факту вбачається, що встановлення юридичного факту необхідне для призначення заявниці пенсії по втраті годувальника. Згідно рішення про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відмовлено, оскільки до звернення заявниця надала документи скан-копії документів, зокрема, трудову книжку годувальника, в якій зазначено по батькові годувальника « [PERSON] , а згідно паспортних даних годувальника « [PERSON] », що не дає права для зарахування стажу відповідно до записів трудової книжки. Оскільки, встановлення зазначеного в заяві [PERSON] факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа який належав її чоловіку, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із призначенням пенсії, що свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні, у зв`язку з чим вирішення цього питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Представник ГУ ПФУ у Львівській області вказує, що не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів повинна бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. 21.04.2025 подано пояснення щодо обґрунтованості заперечень заінтересованої особи за вх. №1590/25. Заявник вказує, що не заперечує щодо правомірності рішення Пенсійного органу про відмову в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з підстав наявності описки у трудовій книжці годувальника. Отже, метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. У позасудовому порядку усунути недоліки заявник не має можливості. Крім того, оскаржити в адміністративний суд рішення про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника заявник теж не має законної можливості, позаяк наявна описка у трудовій книжці годувальника, а не протиправність поведінки Пенсійного органу, яка могла би суперечити положенням чинного законодавства. Чинне законодавство не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IV ЦПК України). Водночас, заявник не просить встановити факт перебування у трудових відносинах чи факт наявності його права на пенсію, не оскаржує дії та рішення заінтересованих осіб, а просить встановити саме факт належності годувальнику правовстановлюючих документів, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, подальшої реалізації свого права на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яка обчислюється виходячи із стажу годувальника, що відповідає положенням частини 1статті 315 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд доходить до наступного висновку. Згідно із паспорта громадянина України серія [NUMBER] виданого Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, чоловік заявниці значиться як « [PERSON] , [INFO] », на сторінці №2 паспорта його прізвище, ім`я та по батькові зазначені на російській мові як « [PERSON] ». Згідно довідки виданій Державною податковою адміністрацією у м.\~Рівне на [PERSON] , ІПН: [NUMBER] . Такі ж дані зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , що народився в с. Томахів, Рівненської області, серії [NUMBER] від 18.07.1963. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.05.1972, відповідно до якого [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] , уклали шлюб 28.05.1972 року, актовий запис №18. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Місце реєстрації Бугринська сільська рада Рівненської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2025 встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис №3, у віці 75 років. 29.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатом розгляду заяви [PERSON] про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника її чоловіка [PERSON] , було прийнято рішення №956030125430 від 29.01.2025 про відмову у задоволенні заяви про перехід на інший вид пенсії (у зв`язку з втратою годувальників) згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Підставами відмови є наявні розбіжності у поданих документах, зокрема в трудовй книжці по батькові годувальника, зазначено « [PERSON] », а згідно паспортних даних годувальника на сторінці №2 вказано « [PERSON] ». Згідно з електронною пенсійною справою, з 08.11.2004, на підставі заяви від 08.11.2004, [PERSON] було призначено пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії. На дату призначення пенсії за віком [PERSON] обчислено з урахуванням страхового стажу 34 роки 6 місяців 3 дні (зарахований по 01.11.2002). При призначенні пенсії за віком до страхового стажу [PERSON] було зараховано періоди трудової діяльності, зазначені у трудовій книжці, що була видана на ім`я (мовою оригіналу) « [PERSON] », дата заповнення 30.03.1965.», що підтверджується протоколом про призначення пенсії за віком номер ПС:956030124550 від 08.11.2004 №1058. Судом досліджено копію трудової книжки дата заповнення 30.03.1965, російською зазначено як « [PERSON] » та проведені записи. До заяви про встановлення належності правовстановлюючого документу заявницею долучаються сканкопії документів померлого чоловіка - [PERSON] , зокрема свідоцтво №2051 від 07.05.1968 про закінчення Рівненського професійного торгово-кулінарного училища 07.04.1968, період навчання 01.09.1966 по 07.04.1968, про що міститься відповідний запис в трудовій книжці; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії [NUMBER] видане 30.10.1992 році, відповідно до якого останній був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988, категорії 3; пенсійне посвідчення серії [NUMBER] ветерана праці видане Управлінням праці та соціального захисту населення Гощанської РДА від 11.05.2010; посвідчення серії [NUMBER] від 18.01.2005 видане Рівненським УПФУ в Гощанському районі, призначено пенсію за віком з 08.11.2004. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що була допущена описка у зв`язку з перекладом з російської на українську мову з « [PERSON] » замість вірного російською « [PERSON] », відповідно українською « [PERSON] », що не відповідає первинним правовстановлюючим документам. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12\~постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Щодо аргументу представника заінтересованої особи, щодо наявності спору про право, суд роз`яснює, що заявник не оскаржує дії та рішення заінтересованих осіб, а просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, що викликає лише юридичні наслідки, що відповідає положенням пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту,\~належності правовстановлюючого\~документу підлягає задоволенню. При вирішенні даної справи, суд зважає\~на те, що заявник позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, метою встановлення факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим її право підлягає судовому захисту. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаного документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у\~ст. 2 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved