Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Начальник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з неї аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька у свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] в Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Дитина за заявою матері влаштована до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Відповідач [PERSON] не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина і таким відношенням до нього порушує його права та інтереси. Відповідачка у будинку дитини відвідували сина лише декілька разів, не має постійного місця проживання, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 4,5,6). Відповідно до наказу №61 від 17.07.2024 року, [PERSON] , [INFO] , в Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. (а.с. 8). Відповідно до листа Сумського міського центру соціальних служб №545 від 11.07.2024 року, було повідомлено Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про родину малолітнього [PERSON] , а саме, що сім`я перебуває в складних життєвих обставинах. (а.с.14). З родиною [PERSON] було проведено спілкування та відвідування умов проживання, та за результатами роботи з родиною, Сумський міський центр соціальних служб повідомив, що [PERSON] не виявила зацікавленості у зміні ситуації, не виконувала рекомендацій, ігнорувала виконання плану супроводу. Через що позитивних результатів по зміні ситуації не було досягнуто.(а.с.15) Відповідно до Акту обстеження умов проживання відповідачки разом з дитиною, за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 17.07.2024 р., 24.07.2024 р. було з`ясовано, що мати не має власного житла, винаймала кімнату у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де не створено належних умов для проживання дитини та її розвитку, а саме: у кімнаті брудно, відсутні дитячі засоби гігієни, одяг, іграшки, постільна білизна, місце для сну дитини не облаштовано. [PERSON] не піклується про здоров`я дитини, не забезпечує його належним харчуванням та доглядом, санітарно-гігієнічні умови житла незадовільні. На той час документи, які засвідчують особу матері та дитини було втрачено.(а.с.20-23). Дитина з матір`ю 18.07.2024 року Управлінням була направлена на обстеження до КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради. Повернення дитини за місцем проживання було неможливим. Тому, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто проблему про невиконання матір`ю обов`язків з виховання дитини та порушено питання про влаштування на цілодобове перебування малолітнього [PERSON] до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини».(а.с.9-12). 25.07.2025 року, [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування її сина [PERSON] , 20.06.2023 року до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». (а.с.11). Дитина за заявою матері, розпорядженням № 303-ВКВА від 23.08.2024 року, була влаштована до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.13). [PERSON] знаходиться в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» з 29.07.2024 року та за даний період відповідачка відвідувала свого сина декілька разів відразу після влаштування, потім перестала це робити, припинила телефонувати, цікавиться станом здоров`я дитини.(а.с.19). Згідно довідки №40 від 15.11.2024 року Служби у справах дітей Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області, після пологів [PERSON] разом з новонародженою дитиною була поміщена до КУ «Центр матері і дитини». За характеристикою| директора Центру матір невідповідально виконувала свої батьківські обов`язки, не піклувалась про здоров`я сина.(а.с.16) За поданнями Сумського РУП ГУНП в Сумській області 28.04.2024 року та 30.04.2024 року відносно [PERSON] було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП, яка за місцем: мешкання: [ADDRESS] ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СКУ батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, а саме: вживала алкогольні напої, недоглядала належним чином за сином, що негативно впливає на здоров`я та розвиток дитини.(а.с.17-18). Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради №1798/27.1-26 від 11.12.2024 вважають можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в службі у справах дітей Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області, та відповідачку знає давно, оскільки вона виховувалась бабусею та їх родина була в них на обліку. Зазначила, що [PERSON] не цікавиться долею свого сина [PERSON] , а займається влаштуванням свого життя. Зі сторони служби, вони надавали допомогу [PERSON] . Відповідачка постійно змінює місце проживання та не має визначеності. Підстав сумніватись у показах свідків у суду немає, так як вони не є суперечливими між собою і підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами в справі в їх сукупності У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина і таким відношенням до нього порушує його права та інтереси. Будь-яких доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні нею своїх обов`язків по відношенню до дитини суду не надано. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що до відповідача слід застосувати крайній захід впливу - позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає таке. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягувати аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, а також 1211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved