Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, які стягуються на підставі судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 23 грудня 2022 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14 листопада 2008 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , актовий запис № 723, свідоцтво про народження видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 10 листопада 2010 року. 08 лютого 2023 року Київським районним судом м. Полтави, по справі №552/8999/22, винесене рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 23 грудня 2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано судовий наказ по справі №644/2097/22 про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 16 лютого 2023 року Немишлянським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 71003570 з примусового виконання вказаного судового наказу. Деякий час дитина проживала разом з відповідачем, але з часом донька все частіше почала приходити до позивача додому та залишатися на ночівлю. З 01.08.2024 року дитина остаточно переїхала жити до позивача за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його повному утриманні, однак відповідач продовжує отримувати аліменти. Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом ) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. В судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку позивач не заперечував, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та наявні докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 14 листопада 2008 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , актовий запис № 723, свідоцтво про народження видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 10 листопада 2010 року. 08 лютого 2023 року Київським районним судом м. Полтави, по справі №552/8999/22, винесене рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 23 грудня 2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ по справі №644/2097/22 про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 16 лютого 2023 року Немишлянським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 71003570 з примусового виконання вказаного судового наказу. З 01.08.2024 року дитина [PERSON] переїхала жити до позивача за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його повному утриманні, однак з нього продовжують стягуватися аліменти на утримання дитини на користь відповідача. Значене підтверджується, актами про проживання складеними сусідами позивача від 28 жовтня 2024 року, 28 березня 2025 року, характеристикою на [PERSON] наданою Комунальним закладом «Харківський ліцей №49 Харківської міської ради, довідкою лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради, довідками про доходи позивача. У заяві адресованій суду [PERSON] підтвердила, що дійсно з 01.08.2024 року проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні. Відповідач з березня 2024 року проходить лікування в центрі психосоціального відновлення особистості ГО «Там де Життя», тому на даний час дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, постійно проживає разом з ним, ходить до школи. Позивач та [PERSON] уклали декларацію №0001-87МТ-99А0 від 02.09.2024 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Міської дитячої поліклініки №1» Харківської міської ради з лікарем [PERSON] . За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІвід27лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Враховуючи наведені вище обставини, а саме те, що з 1 серпня 2024 року дитина [PERSON] , [INFO] , припинила проживати з матір`ю [PERSON] , а стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, то судом має бути захищене порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з нього на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved