Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Представник позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким скасувати арешт нерухомого майна квартири [ADDRESS] , який накладений постановою АА 344498 від 08.06.2007 року Відділу Державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області, реєстраційний номер обтяження 5161455. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач звернулась до державного нотаріуса з питання прийняття спадщини та від нього дізнались про наявність відомостей в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про накладення арешту на належну моїй матері квартиру [ADDRESS] реєстраційний номер обтяження 5161455, що здійснене на підставі постанови АА 344498 від 08.06.2007 року винесеної Відділом ДВС Біляївського районного управління юстиції Одеської області. Вказана квартира належала її матері на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 жовтня 2002 року, виданого приватизаційним бюро Біляївської міської ради. Згідно листа Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області надати інформацію про виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт неможливо, оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, термін зберігання завершених проваджень становить три роки. Обтяження у вигляді арешту на спадкове майно, перешкоджають позивачу у прийняття спадщини після смерті матері, а тому зв`язку із зазначеним, прошу зняти арешт з даного майна. У зв`язку з вище викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 26). В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву по розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив ухвалити на розсуд суду (а.с. 21). Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 січня 2021 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з інформаційної довідки з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 5161455, що здійснене на підставі постанови АА 344498 від 08.06.2007 року винесеної Відділом ДВС Біляївського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 14). Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 жовтня 2002 року, виданого приватизаційним бюро Біляївської міської ради (а.с. 9). Згідно листа Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №24013/21.12 від 01.04.2024 року, надати інформацію про виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт неможливо, оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, термін зберігання завершених проваджень становить три роки (а.с. 12). Позивач, як спадкоємиця позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати свої спадкові права з метою подальшого користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. На підставі ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, обтяження у вигляді арешту на спадкове майно перешкоджає позивачу у праві власності. На думку\~суду,\~подальший арешт\~всього майна\~не забезпечує\~справедливого балансу\~між несприятливими\~наслідками та\~цілей,\~на досягнення\~яких спрямований\~арешт майна.\~З досліджених\~доказів вбачається,\~що у\~відділі ДВС\~на примусовому\~виконанні відсутнє\~відкрите виконавче\~провадженнявідносно боржниці [PERSON] , на підставі якого накладено арешту на майно. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів спростування доводів позивача щодо необхідності скасування арешту з нерухомого майна та підтвердження обставин, що перешкоджають розгляду питання про зняття арешту з нерухомого майна позивача, крім того представник відповідача залишив вирішення вимог позовної заяви на розсуд суду, що свідчить про те, що він не заперечує щодо обставин, викладених у позові. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати свої права на реєстрацію, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню, необхідно скасувати арешт на вказане вище нерухоме майно.

Outcome: approved