Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом [PERSON] ,\~інтереси якого\~представляє адвокат\~Бем Юрій\~Юрійович,\~до [PERSON] \~про усунення\~перешкод в\~користуванні земельною\~ділянкою. Просить ухвалити додаткове рішення яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 9600 гривень. До заяви надав договір (угоду) про надання правничої допомоги від 11.03.2024, розрахунок гонорару/витрат на надання правничої допомоги. Просить поновити йому строк на подачу до суду доказів понесення витрат на правничу допомогу та їх розмір через те, що із рішенням суду ознайомлений через електронний кабінет вже після спливу п`ятиденного строку передбачений законом для подачі таких доказів. Відповідач подав до суду заперечення на вказану заяву та просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Заперечення обґрунтував тим, що обрахунок розміру судових витрат не співмірний із фактичним обсягом робіт та затраченого часу представником відповідача. Крім того заявник є фінансово забезпеченою особою. Просить також врахувати, що позивач перебуває на дійсній військовій службі. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили проводити розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 березня 2025 року відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вирішено питання розподілу судового збору. Представник відповідача в заяві про розгляд справи без його участі від 11.03.2025 вказав що відповідні докази на понесені відповідачем витрати на правничу допомогу будуть надані суду додаткового в межах п`яти днів після ухвалення судом рішення в справі. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника відповідача адвоката Пукарьова Дмитра Євгеновича підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги № 1076221, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №187/н, договором про надання правничої допомоги від 11.03.2024. розмір гонорару визначений стронами договору в розрахунку 800 гривень за годину витраченого адвокатом часу. Оплата здійснюється не пізніше одного місяця після набрання законної сили рішенням суду у готівковій або безготівковій формі. Відповідно до розрахунку гонорару/витрат на надання правничої допомоги від 21.03.2005, вартість наданих послуг складає 9600 гривень. Така вартість складається із вивченням адвокатом позовної заяви 2 години; підготовка, складання та подача відзиву на позов 4 години; участу у судових засіданнях, включаючи проїзд 3 години; підготовка інших процесуальних документів (клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, заява про надання оригіналів витребуваних документів, заява про розгляд справи без участі представника) 1 година; складання заяви про ухвалення додаткового рішення 2 години. Таким чином, вартість послуг за 12 годин витраченого адвокатом часу із розрахунку вартості послуг 800 гривень за голину, складає 9600 гривень. Таким чином, відповідач поніс витрати на професійну правничу (правову) допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи у сумі 9600 грн. Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розподілу між сторонами підлягають витрати на правничу допомогу як сплачені стороною, так і ті, які сторона має сплатити. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Суд вважає клопотання представника позивача про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу необґрунтованим та таким, що не доводить не співмірність таких витрат до предмета спору. Так, представником позивача не вказана жодна підстава та не надано жодного доказу що обрахунок розміру судових витрат не співмірний із фактичним обсягом робіт та затраченого часу представника відповідача. Також суд не вважає поважною підставою обґрунтування заяви представника позивача те, що відповідач є фінансово забезпеченою особою та перебування позивача на дійсній військовій службі. Тому не приймає до уваги вказані доводи. Таким чином, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 9600 гривень. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved