Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Пінг-Понг (далі ТОВ ФК Пінг-Понг) звернулось до суду з позовом до\~\~відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 16 жовтня 2020 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю Мілоан (далі ТОВ Мілоан) відповідач подав заявку на отримання кредиту № 101322799. Оскільки ТОВ Мілоан направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 101322799 від 16 жовтня 2020 року. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ Мілоан розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця. На підставі вказаного укладеного кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 26 січня 2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 02Т, ТОВ Мілоан відступлено право вимоги за Кредитним договором № 101322799 від 16 жовтня 2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс (далі ТОВ Діджи Фінанс). 24 січня 2022 року між ТОВ Діджи Фінанс та позивачем укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивачем набуто право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед позивачем становить 59710,91 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 13409 грн., заборгованість за відсотками 46301,91 грн., заборгованість за комісією 0,00 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ Мілоан до ТОВ Діджи Фінанс, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Враховуючи викладене, просить стягнути відповідача заборгованість за кредитним договором № 101322799 від 16 жовтня 2020 року у загальному розмірі 59710,91 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнали частково в сумі 13409 грн., що становить заборгованість за тілом кредиту, в задоволенні іншої частини позовних вимог просили відмовити. В обґрунтування вказали, що матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором. Позивачем на підтвердження переказу відповідачу коштів за кредитним договором не надано належних доказів розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру тощо) або виписки з банківського рахунку. У договорі, який укладений з первісним кредитором відсутні будь-які посилання на те, що кредитні кошти будуть перераховуватись на користь позичальника іншою особою, яка не виступає сторроною за кредитним договором. Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором самі по собі не є безспірним доказом наявності заборгованості, оскільки ці документи складені позивачем та не є первинними документами, які підтверджують умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки їх зміст повністю залежить від волевиявлення кредитора або його правонаступника. Також, наданий позивачем витяг з реєстру боржників прав вимоги не містить підпису сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача, як боржника. Вважає, що позивач у встановлненому законом порядку не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками відсутні. Також, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтведження сплати новим кредитором грошових коштів на користь первісного кредитора за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останнього. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи в порушення звичаїв ділового обороту та порушуючи норми чинного законодавства, спонукав відповідача до укладення договору позики на невигідних для нього умовах. Сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована позивачем поза межами строку користування кредитом, а тому ця вимога є безпідставною та не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту 13409 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Білий І.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13409 грн., а у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом просив відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року на сайті «tengo.сom.ua» відповідачем заповнено анкету-заяву на кредит № 101322799, у якій вказано анкетні дані, інформацію про документ, що засвідчує його особу, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, фінансовий стан тощо. Також, у анкеті-заяві зазначена бажана сума кредиту\~15000\~грн.,\~строк кредиту\~ 22\~дні з\~16\~жовтня 2020\~року,\~дата повернення\~кредиту \~07\~листопада 2020\~року,\~сума до\~повернення \~18300\~грн.,\~складові частини\~сукупної вартості\~кредиту:\~комісія за\~надання кредиту\~0,00\~грн.,\~нараховується одноразово\~за ставкою\~00,00\~відсотків від\~суми кредиту\~за договором,\~проценти за\~користування кредитом\~3300\~грн.,\~нараховуються за\~ставкою 1,00\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом (а.с.12). 16 жовтня 2020 року між ТОВ Мілоан та відповідачем укладено кредитний договір № 101322799 за умовами якого кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов?язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000 грн. Кредит надається строком на 22 дні з 16 жовтня 2020 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 07 листопада 2020 року (п.1.2-1.4 договору). Згідно п.1.5 договору про споживчий кредит, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредито та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3300 грн. в грошовому виразі та 365,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає у себе складові, зазначені у п.п.1.5.1-.1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається зі суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 18300 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість креиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі, зокрема, позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 цього договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовженню позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. П.1.5.1-1.5.2, 1.6 договору про споживчий кредит передбачено, що комісія за надання кредиу 0,00 грн., яка нараховується за ставкою 00,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3300 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Пунктом 6.2 передбачено, що розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається іззастосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор 5 (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей Кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. Згідно графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до кредитного договору № 101322799 від 16 жовтня 2020 року, загальна вартість кредиту 18300 грн. Згідно платіжного доручення № 24434980 від 16 жовтня 2020 року, ТОВ Мілоан було перераховано на карту № [NUMBER] (отримувач [PERSON] ) грошові кошти за договором № 101322799 у сумі 15 000 грн. (а.с.30). Таким чином, суд відхиляє твердження представника відповідача щодо недоведеності факту надання йому кредитних коштів, з огляду також на позицію самого відповідача щодо визнання ним заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до \~Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Отже судом встановлено та не заперечувалось відповідачем факт укладення кредитного договору. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З наданих позивачем доказів встановлено, що 26 січня 2021 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Діджи Фінанс укладено договір відступлення прав вимоги № 02Т у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ Діджи Фінанс за плату, а ТОВ Діджи Фінанс приймає належні ТОВ Мілоан права грошової вимоги (прав вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ Мілоан та боржниками (а.с.17-21). Згідно Витягу з Додатку до договору про відступлення прав вимоги № 02Т від 26 січня 2021 року, ТОВ Діджи Фінанс набуло права вимоги до відповідача за договором № 101322799 від 16 жовтня 2020 року у розмірі 59710,91 грн., з яких: 13409 грн. сума заборгованості за тілом, 46301,91 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Сплата ТОВ Діджи Фінанс на користь ТОВ Мілоан грошових коштів на загальну суму 329367,39 грн. за вказаним Договором про відступлення прав вимоги № 02Т від 26 січня 2021 року належним чином підтверджено платіжними інструкціями (а.с.34). Вподальшому, 24 січня 2022 року між ТОВ Діджи Фінанс та ТОВ ФК Пінг-Понг укладено договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого ТОВ ФК Пінг-Понг зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ Діджи Фінанс за плату, а ТОВ Діджи Фінанс зобов`язується відступити ТОВ ФК Пінг-Понг свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.25-27). Згідно Витягу з Додатку до договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року, ТОВ ФК Пінг-Понг набуло права вимоги до відповідача за договором № 101322799 від 16 жовтня 2020 року у розмірі 59710,91 грн., з яких: 13409 грн. сума заборгованості за тілом, 46301,91 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.10). Повний розрахунок ТОВ ФК Пінг-Понг з ТОВ Діджи Фінанс за вказаним Договором про відступлення прав вимоги від 24 січня 2022 № 1/15 року підтверджено листом директора ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.36). Таким чином, суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо недоведеності виникнення у позивача прав вимоги за спірним кредитним договором, оскільки наданими позивачем доказами підтверджено, що ТОВ Мілоан відступило ТОВ Діджи Фінанс, яке в подальшому відступило позивачу ТОВ ФК Пінг-Понг право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за кредитним договором № 101322799 від 16 жовтня 2020 року. З матеріалів справи також встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, ТОВ ФК Пінг-Понг направляло відповідачу досудову вимогу Вих.№ 101322799-АВ від 02 листопада 2024 року щодо сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 59710,91 грн. (а.с.21), у зв`язку з чим суд також не приймає твердження представника відповідача щодо неповідомлення позичальника про відступлення прав вимоги. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд враховує, що строк кредитування за договором про споживчий кредит\~№ 101322799 від 16 жовтня 2020 року\~був погоджений сторонами та становив 22 дні з 16 жовтня 2020 року до 07 листопада 2020 року (п.п.1.3-1.4 договору). Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Пунктом 2.3.1 договору про споживчий кредит № 101322799 від 16 жовтня 2020 року передбачено, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування / повернення кредиту на таких самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору. З відомостей ТОВ Мілоан про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101322799 вбачається, що останнім днем дії кредитного договору було 07 листопада 2020 року, проте відповідач скористався правом продовження строку кредитування та здійснював сплату за пролонгацію договору тричі, а саме: 08 листопада 2020 року 750 грн. сплата комісії за пролонгацію, 750 грн. сплата тіла кредиту, 810 грн. сплата процентів по кредиту; 15 листопада 2020 року: 427 грн. сплата комісії за пролонгацію, 427 грн. сплата тіла кредиту, 423 грн. сплата процентів по кредиту; 21 листопада 2020 року: 414 грн. сплата комісії за пролонгацію, 414 грн. сплата тіла кредиту, 630 грн. сплата процентів по кредиту. Положення п.п.1.1 - 1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування, п.2.3.1 кредитного Договору щодо пролонгації, передбачають, що термін користування кредитними грошима розпочався 16 жовтня 2020 року та закінчився 23 січня 2021 року, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 46301,91 грн., тобто у межах строку, узгодженого сторонами кредитування, з урахуванням пролонгації. З огляду на встановлені обставини, а також умови кредитного договору, укладення якого не заперечувалось самим відповідачем, суд вважає, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані позивачем відповідно до умов кредитного договору, в межах строку кредитування, а отже заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у сумі 59710,91 грн., з яких: 13409 грн. заборгованість по тілу кредиту, 46301,91 грн. заборгованість по відсотках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПКУкраїни, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір № 43657029 про надання правової допомоги від 01 листопада 2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Білецьким Б.М.; додаткову угоду № 101322799 до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 03 березня 2025 року; деальний опис робіт (наданих послуг), виокнаних адвокатом Білецьким Б.М. щодо надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ ФК Пінг-Понг щодо стягнення кредитної заборгованості: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання рекомендацій (консультацій)щодо захисту інтресів ТОВ ФК Пінг-Понг 1,5 год. 2250 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитнох заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 год. 3000 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год. 750 грн., всьго на суму 6000 грн.; акт № 101322799 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 03 березня 2025 року, за яким сторонами підтверджено, що адвокатом Білецьким Б.М. надано наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання рекомендацій (консультацій)щодо захисту інтресів ТОВ ФК Пінг-Понг 1,5 год. 2250 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитнох заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи 3 год. 3000 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год. 750 грн., всьго на суму 6000 грн. (а.с.11, 16, 29). Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., які було сплачено позивачем із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, оскільки позов було подано до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЕСІТС Електронний суд, а всього судові витрати у загальному розмірі 8422,40 грн. (6000 грн. + 2422,40 грн.).

Outcome: approved