Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Адвокат Холмогорова Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, анкетні дані якої, що зазначені в документі, не збігаються з анкетними даними цієї особи, зазначеними у трудовій книжці [NUMBER] від 20.09.1983 року та військовому квитку [NUMBER] від 23.04.1980 року. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] у зв`язку із досягненням пенсійного віку, подав відповідні документи до пенсійного фонду з метою призначення пенсії за віком. Зауважує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві №071750011566, [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно поданої ним заяви №9311 від 23.10.2023 року. Відповідно до змісту вищевказаного Рішення, не враховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] та період проходження військової служби згідно військового квитка [NUMBER] , оскільки прізвища на титульних сторінках не відповідають паспортним даним заявника, а також на печатці на титульній сторінці неможливо ідентифікувати назву підприємства. Вказує, що паспорт заявника серії [NUMBER] , містить записи на українській мові « [PERSON] », а сторінка №2 заповнена російською мовою « [PERSON] ». Картка платника податків заявника видана на ім`я « [PERSON] ». Свідоцтво заявника про восьмирічну освіту серії [NUMBER] , видане на ім`я « [PERSON] ». Диплом заявника серії [NUMBER] від 31.07.1979 року, виданий [PERSON] з перекладом (на окремому аркуші) на російську мову «Розману [PERSON] », додаток до диплома № [NUMBER] від 31.07.1979 року видано тільки на російській мові « [PERSON] ». Військовий квиток заявника серії [NUMBER] від 23.02.1980 року, заповнений на російській мові « [PERSON] ». Обліково послужна картка до військового квитка заявника серії [NUMBER] заповнена на російській мові « [PERSON] ». Трудова книжа заявника серії [NUMBER] від 20.09.1983 року заповнена на російській мові « [PERSON] ». Свідоцтво про загальнообов`язкове соціальне страхування від 15.05.2003 заповнене на українській мові, відповідно ПІБ особи [PERSON] . Свідоцтво про народження дитини заявника серії [NUMBER] , у графі «батько» зазначено « [PERSON] ». Відтак, у вказаних документах наявна розбіжність у написанні імені та по батькові з даними паспорту, де замість « [PERSON] » зазначено російською мовою « [PERSON] », що стало підставою для відмови у призначенні пенсії за віком. Враховуючи те, що [PERSON] не має змоги в позасудовому порядку врегулювати розбіжності у трудовій книжці [NUMBER] та військовому квитку [NUMBER] , щоб оформити пенсію, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності документів особі, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду. У зв`язку з наведеним, просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючих документів, а саме що трудова книжка [NUMBER] від 20.09.1983 року, заповнена на ім`я « [PERSON] » з усіма внесеними до неї записами, військовий квиток [NUMBER] від 23.04.1980 року, на ім`я « [PERSON] » з усіма періодами проходження військової служби, вказаних у ньому, належить [PERSON] . Заявник не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, однак в матеріалах справи міститься заява його представника [PERSON] , у якій вона просить розглянути справу без їх участі та задовольнити таку. Представник ГУ ПФУ в Закарпатській області у судове засідання не з`явився та начальник ГУ подала пояснення, згідно яких просила провести розгляд справи без їх участі. Представник Головного управління ПФУ в м. Києві також не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заяв чи заперечень не подавав, про час та місце розгляду спарви повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] досяг пенсійного віку та подав відповідні документи до пенсійного фонду з метою призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві №071750011566, йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні анкетних даних власника у правовстановлюючих документах, а саме трудовій книжці [NUMBER] та військовому квитку [NUMBER] , тому заявник має перешкоди у отриманні Конституційного права на соціальний захист, що включає право на отримання пенсії. Судом встановлено, що у трудовій книжці серії [NUMBER] , прізвище ім`я та по батькові заявника вказано як [PERSON] , [INFO] . З досліджених копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 13.03.1997, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано як [PERSON] , [INFO] . У відповідності до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою, вказаною в правовстановлюючому документі, а саме трудовій книжці серії [NUMBER] , що підтверджується документами по справі, суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а тому заява підлягає до задоволення в цій частині. Вирішуючи питання про встановлення факту належності заявнику військового квитка [NUMBER] , суд враховує наступне. За приписами ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. За такого, вимога [PERSON] про встановлення факту належності йому військового квитка [NUMBER] від 23.04.1980 року не підлягає задоволенню, оскільки вказаний факт не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Таким чином, заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial