Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду із указаною заявою, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] постійно проживав на час відкриття спадщини з [PERSON] , який помер [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] . Факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем підтверджується рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 274/2560/24 від 17.09.2024 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. 15.12.2023 заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які свідчили б про прийняття спадщини спадкоємцем в установлений законом термін та не доведеними родинними стосунками. Померлий [PERSON] фактично з грудня 2004 проживав у свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вони були пов`язані спільним побутом, заявник опікувався своїм батьком до дня смерті. Встановлення факту постійного проживання з померлим заявнику необхідно для оформлення спадкових прав, що стало підставою звернення до суду з даною заявою. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 25.11.2024 відкрито окреме провадження у цивільній справі. У судовому засіданні, представник заявника - адвокат Григоришина В.В. вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ст. ст. 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/6 (далі - Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 3, п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.09.2024, справа № 274/2560/24 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин - задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] , 1929 р.н., який помер [INFO] в с. Кустин Бердичівського району Житомирської області є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кустин, Бердичівського району, Житомирської області. Відповідно до довідки, виданої Гардишівським старостинським округом № 7 Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 14.11.2024 за № 256 [PERSON] про те, що дійсно [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично з грудня 2004 проживав у свого сина - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вони були пов`язані спільним побутом, останній опікувався своїм батьком до дня смерті. Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотарільного округу Вовк Г.А., від 15.12.2023 за № 137/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,3600 га, яка розташована на території Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, після [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю у [PERSON] , факту прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] та недоведеними родинними стосунками, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена на підставі ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані у судовому засіданні 28.04.2025, підтвердили факт проживання [PERSON] з його померлим батьком за адресою: за адресою: [ADDRESS] та зазначили, заявник, починаючи з 2004 вів спільне господарство з батьком, здійснював доглядав за ним, займався похованням батька. Встановлення вказаного факту заявнику потрібно для оформлення своїх спадкових прав на спадщину на земельну ділянку площею 1,3600 га, яка розташована на території Гардишівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . За таких обставин оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини і цей факт підтверджується дослідженими судом доказами, тому вимоги заявника в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved