Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 11.11.2023 між ТОВ ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 76693172. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 14/06/21, яким останнім передано право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 29218,75 грн., яку позивач просить стягнути. 23.11.2023 між ТОВ ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 4338942. 14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 14/06/21, яким останнім передано право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 30608 грн., яку позивач просить стягнути. 29.11.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладено кредитний договір № 40689-11/2023. 24.05.2024 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 24052024, яким останнім передано право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 16350 грн., яку позивач просить стягнути. 25.11.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладено кредитний договір № 34525-11/2023. 21.03.2024 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 21032024, яким останнім передано право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 11455 грн., яку позивач просить стягнути. 18.11.2023 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та [PERSON] укладено кредитний договір № 09897-11/2023. 28.05.2024 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 28052024, яким останнім передано право вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідач вимоги договору не виконала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 8737,5 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 12.11.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. В судовому засіданні 06.03.2025 позовні вимоги визнав частково, зокрема визнав наявність боргу, не визнавши при цьому суму нарахованих процентів. Обгрунтувати суду свою позицію не зміг. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином. Згідно\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Стаття 612 ЦК України\~встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором. В ході судового розгляду встановлено, що 11.11.2023 між ТОВ ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 76693172 (копія на а.с. 11-12). Згдно умов вказаного договору сума позики становить 8500 грн., строк позики - 30 днів, процентна ставка- 2,5% (фіксована), дата повернення позики - 10.12.2023. Договром факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (копія на а.с. 15-16) з додатковими угодами до нього (копії на а.с. 17, 18), Витягом з реєстру боржників № 22 (копія на а.с. 20) підтверджено, що позивач набув право вимоги за договором позики № 76693172. Згідно розрахунку заборгованості за період з 11.04.2024 по 30.09.2024 (а.с. 21) заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 29218, 75 грн. та складається з: 8500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20718, 75 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 4 договору визначено, що проценти за користування за цим договором нараховуються щоденно, включчаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості не можливо встановити, які проценти та за який період ним нараховувались. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період нарахованих відсотків за користування кредитом, клоптань про витребування доказів позивачем не заявлялось, а тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 76693172 задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за даним договором в розмірі 8500 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. 23.11.2023 між ТОВ ФК "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 4338942 (копія на а.с. 22-24). Згдно умов вказаного договору сума позики становить 8000 грн., строк позики - 21 день, процентна ставка за перший день користування позикою - 12,40% (фіксована), базова процентна ставка з наступного дняя користування до дати повернення - 3% (фіксована), дата повернення позики - 14.12.2023. Договром факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (копія на а.с. 15-16), Витягом з реєстру боржників № 23 (копія на а.с. 27) підтверджено, що позивач набув право вимоги за договором позики № 4338942. Згідно розрахунку заборгованості за період з 11.04.2024 по 30.09.2024 (а.с. 28) заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 30608 грн. та складається з: 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22608 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 4 договору визначено, що проценти за користування за цим договором нараховуються щоденно, включчаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Разом з тим, у наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутня інформація про нарахування відсотків, зокрема за який період, в якому розмірі та на яку суму вони нараховувались. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період нарахованих відсотків за користування кредитом, клоптань про витребування доказів позивачем не заявлялось, а тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 4338942 задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за даним договором в розмірі 8000 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. 29.11.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладенодоговір про надання фінансового кредиту№ 40689-11/2023 (копія на а.с. 34-36). Умовами договору визначено, що сума кредиту - 3000 грн., строк кредитування -360 днів. Процентна ставка - 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Договором факторингу № 24052024 укладеного 24.05.2024 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" (копія на а.с. 40-42), Витягом з реєстру боржників (копія на а.с. 44) підтверджено, що позивач набув право вимоги за договором позики № 40689-11/2023. Згідно розрахунку заборгованості за період (а.с. 45) заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 16350 грн. та складається з: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13350 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 3.3. договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору. Разом з тим, у наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутня інформація про нарахування відсотків, зокрема за який період, в якому розмірі та на яку суму вони нараховувались. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період нарахованих відсотків за користування кредитом, клоптань про витребування доказів позивачем не заявлялось, а тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 40689-11/2023 задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за даним договором в розмірі 3000 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. 25.11.2023 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладенодоговір про надання фінансового кредиту№34525-11/2023 (копія на а.с. 46-48). Умовами договору визначено, що сума кредиту - 2900 грн., строк кредитування -360 днів. Процентна ставка - 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Договором факторингу № 21032024 укладеного 24.05.2024 між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" (копія на а.с. 52-54), Витягом з реєстру боржників (копія на а.с. 56) підтверджено, що позивач набув право вимоги за договором позики № 34525-11/2023. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 57) заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 11455 грн. та складається з: 2900 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8555 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 3.3. договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору. Разом з тим, у наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутня інформація про нарахування відсотків, зокрема за який період, в якому розмірі та на яку суму вони нараховувались. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період нарахованих відсотків за користування кредитом, клоптань про витребування доказів позивачем не заявлялось, а тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 34525-11/2023 задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за даним договором в розмірі 2900 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. 18.11.2023 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 09897-11/2023 (копія на а.с. 60-62). Умовами договору визначено, що сума кредиту - 1500 грн., строк кредитування -360 днів. Процентна ставка - 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Договором факторингу № 28052024 укладеного 28.05.2024 між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК""Європейська агенція з повернення боргів" (копія на а.с. 66-67), Витягом з реєстру боржників (копія на а.с. 69) підтверджено, що позивач набув право вимоги за договором позики № 09897-11/2023. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 70) заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 8737,5 грн. та складається з: 1500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7237,5 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 3.3. договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 Договору. Разом з тим, у наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутня інформація про нарахування відсотків, зокрема за який період, в якому розмірі та на яку суму вони нараховувались. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено розмір та період нарахованих відсотків за користування кредитом, клопотань про витребування доказів позивачем не заявлялось, а тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 09897-11/2023 задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за даним договором в розмірі 1500 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на заперечнння відповідача щодо розміру нарахованих відсотків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми боргу за спірними кредитними договорами, яка становить 23900 грн., решта позовних вимог задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю. Надані суду докази в своїй сукупності також є недостатніми для розрахунку відповідної суми судом самостійно. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial