Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У січні 2023 року позивач КП «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] та користуються житлово-комунальними послугами. Послуги включають в себе: послуги з управління багатоквартирним будинком і поводження з побутовими відходами, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, послуги з централізованого постачання та постачання гарячої води. Відповідно до статутних повноважень, позивач надає послуги з управління будинком та має договірні відносини з організаціями, які забезпечують споживачів комунальними послугами. На підставі викладеного, КП «УМГ» проводить нарахування платежів за житлово-комунальні послуги. Щомісяця до 10 числа, наступного за розрахунковим, позивач надавав відповідачам рахунки на оплату наданих житлово-комунальних послуг, в яких вказувався розмір заборгованості. Для досудового врегулювання спору відповідачам 05 грудня 2022 року було направлено попередження про примусове стягнення заборгованості, яке не мало позитивного результату. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим за період з 01 березня 2020 року по 01 січня 2023 року утворилась заборгованість в сумі 200\~442,06 грн., в тому числі: за послуги з управління багатоквартирним будинком 31\~249,33 грн, за поводження з ПВ 5\~081,69 грн., за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення 27\~509,76 грн, за постачання гарячої води 63\~598,80 грн., за послуги з централізованого опалення 73\~002,48 грн. Тому позивач просив стягнути на користь Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 200\~442,06 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2023 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Для можливості повідомлення відповідача шляхом оголошення на веб-сайті судової влади ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року постановлено викликати сторони в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У судове засідання відповідачі не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали, причини неможливості подати відзив суду не повідомляли. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення суду не надано. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки форми №3 від 23 січня 2023 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] . Відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідачі користуються\~та споживають\~всі види\~комунальних послуг,\~при цьому\~не в\~повному обсязі\~здійснюють оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги,\~в зв`язку\~з чим\~за період\~з 01\~березня 2020\~року по\~01\~січня 2023\~року утворилась\~заборгованість в\~сумі 200\~442,06\~грн.,\~в тому\~числі:\~за послуги\~з управління\~багатоквартирним будинком\~31\~249,33\~грн,\~за поводження\~з ПВ\~5\~081,69\~за послуги\~з централізованого\~постачання холодної\~води та\~водовідведення 27\~509,76\~грн,\~за постачання\~гарячої води 63\~598,80 грн., за послуги з централізованого опалення 73\~002,48 грн, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Відповідно до п.5 ч. 1 ст.1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст.12 Закону Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України). Частина 1 ст.13 Закону передбачає, що Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або Закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 1 ст. 9 Закону передбачає, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або Законом та інше. У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року була висловлена позиція про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved