Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог банк посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 12 січня 2024 року в електронній формі був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1330-4050 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 2.3 якого відповідачу на споживчі потреби було видано кредит в розмірі 5 800 гривень 00 копійок на строк 300 днів - тобто до 06 листопада 2024 року. Базовий період кредитування 30 днів -тобто до 10 лютого 2024 року. Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день (фіксована ставка), промо процентна ставка за кредитом становить 0,25% в день. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 18 грудня 2024 року виникла заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 5 800 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 39 585 гривень 00 копійок, а всього 45 385 гривень 00 копійок, від сплати яких відповідач ухиляється. Кредитором було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованою комісією та процентами у загальній сумі 16 385 гривень 00 копійок, за умов погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача часткову суму заборгованості за кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 5 800 гривень 00 копійок, прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 23 200 гривень 00 копійок, а всього 29 000 гривень 00 копійок. Представник позивача згідно поданого клопотання просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена повісткою про виклик до суду (а.с.67), яку отримала особисто. В судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 січня 2024 року між сторонами в електронній формі був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1330-4050, відповідно до умов якого банк надає позичальнику на споживчі потреби було видано кредит в розмірі 5 800 гривень 00 копійок зі строком кредитування 300 днів - тобто до 06 листопада 2024 року включно за Стандартною процентною ставкою 2,50 % в день, промо процентна ставка за кредитом становить 0,25% в день (а.с.11-18). Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Суд вважає, що укладення Договору в електронній формі між сторонами підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта [PERSON] (а.с. 15-16) та комбінацію літер та цифр, що розташовані в нижньому правому кутку Договору та являють собою електронний підпис відповідача (а.с.17,18). Отже Договір був укладений в електронній формі, а кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, є оригіналом такого документа. Згідно довідки про перерахування суми кредиту № 1330-4050 від 12 січня 2024 року позивач перерахував на рахунок відповідача 5 800 гривень 00 копійок (а.с.38). Пунктами 5.1,5.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути отриманий кредит та нараховану неустойку в останній календарний день строку кредитування. Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий кредит (а.с.13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що згідно наданого розрахунку станом на 18 грудня 2024 року у відповідача виникла заборгованість, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 5 800 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 39 585 гривень 00 копійок, а всього 45 385 гривень 00 копійок, від сплати яких відповідач ухиляється (а.с.39-41). Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з цього, отримання відповідачем кредиту, використання кредитних коштів на власні потреби, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, що призвело до прострочення тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині та його право захистити своє порушене право шляхом зобов`язання відповідача, як боржника, виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача, відзив на позов не надав, а тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З урахуванням того, що позивач просить стягнути з відповідача лише прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 5 800 гривень 00 копійок та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 23 200 гривень 00 копійок, а всього 29 000 гривень 00 копійок, тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме на вказану суму, оскільки існування вказаної заборгованості було підтверджено наданими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 10).

Outcome: approved