Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду позовну заяву, в якій просили визнати недійсним та скасувати рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 22.10.2020 року № 1031 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» в частині пункту 2.3., яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянки в натурі на місцевості для передачі їх в оренду на [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,0010 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (вхідна група), та від 03.06.2021 року № 201 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» в частині пункту 11.1., яким [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду строком на 5 років ділянку на [ADDRESS] , площею 0,0010 га (кадастровий номер 1811000000:00:014:0756) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (вхідна група). Також просили визнати протиправними дії [PERSON] щодо влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказали, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі кафе-бару від 04.10.2011 позивач [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 72,7 кв.м., що розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . У квітні 2021 року вони дізналися, що відповідач [PERSON] здійснює будівельні роботи щодо влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також їм стало відомо, що рішенням Новоград-Волинської міської ради від 22.10.2020 року № 1031 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин», пункт 2.3., [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянки в натурі на місцевості для передачі їх в оренду на [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,0010 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (вхідна група), та від 03.06.2021 року №201 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин», пункт 11.1., [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду строком на 5 років ділянку на [ADDRESS] , площею 0,0010 га (кадастровий номер 1811000000:00:014:0756) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (вхідна група). Вважають, що вказані рішення прийняті всупереч законодавству, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , з їх користування не вилучалась, дозвіл співвласники будинку не надавали, отже, земельна ділянка не могла бути передана відповідачу [PERSON] в оренду. Також, вважають, що діями відповідача [PERSON] щодо влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , порушуються їх права як співвласників приміщень за вище вказаною адресою. Тому подали до суду даний позов. 21.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам справи строки вчинення процесуальних дій. 14.02.2022 представник Новоград-Волинської (після перейменування Звягельської) міської ради Житомирської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказувала, що на переконання представника міська рада приймаючи рішення, які є предметом оскарження у даній справі, діяла в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог діючого законодавства. Також зазначила, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,0010 га, кадастровий номер 1811000000:00:014:0756, є комунальною власністю Новоград-Волинської міської ради Житомирської області та при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСББ Єдина сім`я погодила межі земельної ділянки для влаштування вхідної групи. Вказала, що чинним законодавством не передбачено отримання погодження власників суміжних приміщень при виготовленні містобудівних умов для проектування об`єктів будівництва. 18.02.2022 представник відповідача [PERSON] також подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказувала, що відповідач [PERSON] відповідно до чинного законодавства отримала відповідний дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, розробила технічну документацію у відповідній сертифікованій установі та подала на затвердження у відповідності до вимог ЗК України. Проте, позивачі не надали жодних доказів, що затверджена технічна документація із землеустрою не відповідає положенням законодавства. При цьому, рішення, які оскаржуються позивачами, вичерпали свою дію в наслідок їх виконання та не можуть породжувати для позивачів правових наслідків та порушувати їх права. Також, позивачами не надано докази, що вони є власниками чи користувачами земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 18.02.2022 та 23.02.2022 позивачі подали до суду відповіді на відзиви Звягельської міської ради Житомирської області та [PERSON] , в яких просили задовольнити їх позовні вимоги. В обґрунтування відповідей на відзив зазначили, що вони є співвласниками багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому їх права порушуються рішеннями Звягельської міської ради Житомирської області та діями [PERSON] . Також вказали, що на їх переконання отримання згоди інших співвласників у разі облаштування окремого входу через вікно або балкону у багатоповерховому житловому будинку та передачу земельної ділянки в оренду для його обслуговування є обов`язковим. 26.05.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, визначено резервну дату судового засідання. 22.12.2022 представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про стягнення з позивачів на користь відповідача [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 28 000 гривень. Підготовче судове засідання та судовий розгляд неодноразово відкладалося з різних причин, у тому числі подачею до суду учасниками у справи клопотань про відкладення судового засідання. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити, з підстав викладених у змісті позовної заяви та відповідях на відзив. Представник відповідача Звягельської міської ради Житомирської області та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзивах на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Звягельська міська асоціація ОСББ "Вікторія", у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. 14.02.2023 представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про призначення у справі судової будівельної експертизи та судової земельно-технічної експертизи. 17.04.2023 клопотання представника позивача [PERSON] задоволено частково, у справі призначено судову будівельну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 27.10.2023 до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта. 30.10.2023 поновлено провадження у справі. 13.12.2023 представник позивача подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] 13.12.2023 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справу правонаступника чи законного представника позивача [PERSON] 07.06.2024 на запит суду від приватного нотаріуса надійшло повідомлення щодо кола осіб, які прийняли спадщину після смерті позивача [PERSON] 10.06.2024 поновлено провадження у справі, до участі\~у справу\~залучено правонаступників\~позивача [PERSON] ,\~зокрема \~ [PERSON] \~та [PERSON] . 27.09.2024 представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] , чоловіка первісного позивача [PERSON] 14.10.2024 клопотання представника позивача [PERSON] задоволено частково, залучено [PERSON] до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, встановлено останньому строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву, іншим учасникам у справі для подачі відповіді на пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, у порядку ст. 192 ЦПК. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилається як на підставу позовних вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановлено наступне. На підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі кафе-бару від 04.10.2011 первісний позивач [PERSON] була власником нежитлового приміщення загальною площею 72,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . [INFO] позивач [PERSON] померла. За життя [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Із заявами про прийняття спадщини після смерті позивача [PERSON] звернулися її діти: [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які залучені\~до справи\~в якості\~правонаступників позивача [PERSON] . Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . На праві власності відповідачу [PERSON] належить нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 16.06.2021 за Новоград-Волинською міською радою зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер: 1811000000:00:014:0756,\~площею 0,001\~га,\~форма власності:\~комунальна,\~ реєстраційний номер: 2390566418110. Рішенням Новоград-Волинської (після перейменування Звягельської) міської ради Житомирської області від 22.10.2020 року № 1031 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин», згідно пункту 2.3., [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянки в натурі на місцевості для передачі їх в оренду на [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,0010 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (вхідна група). Рішенням Новоград-Волинської (після перейменування Звягельської) міської ради Житомирської області від 03.06.2021 року № 201 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин», згідно пункту 11.1., [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду строком на 5 років ділянку на [ADDRESS] , площею 0,0010 га (кадастровий номер 1811000000:00:014:0756) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (вхідна група). 08.06.2021 між Новоград-Волинською (після перейменування Звягельською) міської ради Житомирської області та [PERSON] укладено договір оренди землі, зокрема: землі житлової та громадської забудови з кадастровим номером 1811000000:00:014:0756, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 09.07.2021 на засіданні міської архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської (після перейменування Звягельської) міської ради враховуючи, що нежитлова будівля, яка належить на праві власності [PERSON] із зовнішньої сторони частини будівлі захоплює 1,4 метри території нежитлового приміщення [PERSON] , рекомендували останній влаштувати підйомник для людей з обмеженими можливостями з протилежної сторони від магазину [INFO] , вхідну групу розмістити на відстані метр від стіни вищезгаданого магазину для обслуговування приміщення (по фактичній можливості). 16.07.2021 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, зокрема: реконструкції нежитлового приміщення (без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані) за рахунок влаштування вхідної групи у багатоквартирному житловому будинку на [ADDRESS] , замовник: [PERSON] , земельна ділянка: кадастровий номер 1811000000:00:014:0756, площа: 0,001 га, цільове призначення: 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. 03.09.2021 правління ОСББ Єдина сім`я надала [PERSON] згоду на облаштування вхідної групи до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов робочого проекту «Реконструкція нежитлового приміщення (без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані) за рахунок влаштування вхідної групи у багатоквартирному житловому будинку на [ADDRESS] , розроблено реконструкцією нежитлового приміщення на першому поверсі п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку з улаштуванням вхідної групи. Із пояснень представника [PERSON] слідує, що робочим проектом передбачено облаштування вхідної групи до нежитлового приміщення за адресою:\~ [ADDRESS] , відповідача [PERSON] із металевої конструкції. Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним. У\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до частини другої\~статті 382 ЦК України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до частини першої\~статті 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Із частини друга, третя\~статті 42\~ЗК України слідує, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. За частиною першою статті 369\~ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним\~спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно пункту 1 частини першої та другої статті 6, пункту 3 частини першої\~статті 7 Закону\~України «Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку» співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку\~з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом\~або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав\~не може порушувати права інших співвласників. Співвласники зобов`язані, зокрема, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку\~за призначенням. Відповідно до пункту 4 частини другої\~статті 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Частиною четвертою статті 263\~ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі № 621/2300/16-ц ВС вказав, що із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм\~статті 42 ЗК України\~вбачається, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. […] Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку є особливим об`єктом права власності на землю чи користування нею, оскільки призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 757/13549/16-ц ВС вказав, що виникнення прав на земельну ділянку у власника квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку пов`язане із набуттям у власність самої квартири або нежитлового приміщення, земельна ділянка при цьому не виступає самостійним об`єктом правочину, пов`язаного із переходом права власності на квартир у або нежитлове приміщення. Отже, сама по собі відсутність реєстрації за власником квартири або нежитлового приміщення багатоквартирного будинку права власності на земельну ділянку не позбавляє його права на захист своїх прав на володіння та користування земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія. У постанові Верховного Суду у постанові від 14.08.2024 у справі № 442/1888/23 ВС вказав, що використання прибудинкової території має відбуватися\~за її призначенням; створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема, бетонні сходи, пандус з бетону, бруківка, що прилягає до сходів та пандусу) має\~проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку; право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою, а тому\~створення на прибудинковій території певних об`єктів вимагає погодження співвласників. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнання протиправними та скасування рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області підлягають задоволенню. Так, судом враховано, що використання прибудинкової території має відбуватися\~за її призначенням; створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема: сходи, пандус, бруківка, що прилягає до сходів та пандусу) має\~проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку; право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою; земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, перебуває у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку; порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками; прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку. Відтак, судом враховано, у тому ж числі, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові ВС від 14.08.2024 у справі № 442/1888/23. Так, у матеріалах справи наявний Протокол засідання Правління ОСББ Єдина сім`я від 03.09.2021, яка надала згоду [PERSON] на облаштування вхідної групи до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Проте, підпунктом 3 пункту 4.4. Статуту ОСББ Єдина сім`я, затвердженого Загальними зборами об`єднання (протокол № 3 від 10.10.2016), визначено, що до виключної компетенції Загальних зборів співвласників належить питання про використання спільного майна. При цьому, згідно пунктів 3.2. та 3.5. даного Статуту до спільного майна багатоквартирного будинку відноситься […] прибудинкова територія. Співвласники приймають рішення щодо управління спільним майном […]. За таких обставин, оскільки Загальні збори співвласники багатоповерхового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не надавали згоди на передачу прибудинкової території у користування відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що права позивачів порушенні, які підлягають судовому захисту. Тому, суд дійшов висновку визнати недійсним та скасувати рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області № 173 від 22.04.2021 року у частині надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянки в натурі на місцевості для передачі їх в оренду на [ADDRESS] , орієнтованою площею 0,0010 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (вхідна група), та від 03.06.2021 року №201 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» в частині пункту 11.1., яким [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду строком на 5 років ділянку на [ADDRESS] , площею 0,0010 га (кадастровий номер 1811000000:00:014:0756) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (вхідна група). Разом з тим, не підлягають задоволенню заявлені вимоги позивачів у частині визнання протиправними дії [PERSON] щодо влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 383 ЦК України\~власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ді обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У свою ж чергу, позивачі не надали суду беззаперечних доказів, що влаштування вхідної групи до нежитлового приміщення відповідача [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , призведе до порушень їх прав, як власників квартири та нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та порушать санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку. Так, за клопотанням представника позивача [PERSON] суд призначив судову будівельну експертизу, проте остання не проведена з незалежних від суду причин, зокрема: стороною, яка заявила дане клопотання не надано, а у разі неможливості надання, не заявлено клопотання про витребування, необхідних експерту документів для її проведення. Натомість, згідно Робочого проекту реконструкція нежитлового приміщення [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , розроблялася (без змін зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані) за рахунок влаштування вхідної групи у багатоквартирному житловому будинку. За таких обставин позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд встановив наступне. Із частин 1 та 3 статті 130 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при подачі позову до суду згідно квитанції від 09.08.2021 року позивачем [PERSON] сплачено 1816 грн 00 коп та 1816 грн 00 коп судового збору, тобто за дві позовні вимог (а.с.75 т.1). Тому,\~у силу\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивачів підлягає стягненню сплачений судовий збір за одну позовну вимогу, яка судом задоволена, зокрема, у частині визнати недійсним та скасувати рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 22.10.2020 року № 1031 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» в частині пункту 2.3., та рішення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 03.06.2021 року №201 «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин», в частині пункту 11.1. Щодо розподілу витрат на правничу допомогу, то суд керується наступним. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин першої - шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Встановлено, що між відповідачем [PERSON] та адвокатом Сірою А.В. укладено договір про надання правничої допомоги № 7 від 11.02.2022 (а.с.163-164т.1). У порядку виконання даного договору позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000 грн, що (а.с.93 т.2). Так, суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем [PERSON] на професійну правничу допомогу, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, часткового задоволення позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 9 000 грн 00 коп. та стягнути їх у дольовому порядку з позивачів на користь відповідача [PERSON] .

Outcome: partial