Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначила, що 25.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики який був посвідчений приватним нотаріусом, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальника 21200,00 грн, а він зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) п. 1 договору позики. Згідно з п.7 договору позики на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. У разі прострочення повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми позики. Згідно з п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, пов`язаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому договорі. Рекомендований чи цінний лист, надісланий однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг. Це правило визначає порядок пред`явлення усіх вимог, передбачених цим договором чи договорами, похідними від нього, якщо інше не визначено угодою сторін. 29 липня 2024 р. позивач надіслала відповідачу вимогу про повернення позики на адресу: [ADDRESS] , і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 03 серпня 2024 р. Також додатково у вимогу про повернення позики були внесені актуальні банківські реквізити на які позичальник повинен був би перерахувати суму позики. Проте сума позики так і не була повернута позикодавцеві. Заборгованість за договором позики складається з наступного: сума позики: 21200,00 грн; штраф у розмірі 100% від суми позики за прострочення повернення позики на підставі п. п. 7, 8 договору позики: 21200,00 грн; 3% річних від суми позики за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України за період з 17.08.2024 р. по 31.12.2024 р. (136 днів): 21200,00 грн х 136: 365 х 3: 100 = 236,98\~грн; інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України, за період з серпня 2024 р. по грудень 2024 р.: 21200,00 грн х 7,2 : 100 1526,40 грн; проценти за користування позикою відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України за період з 17.08.2024 по 31.12.2024 1032,12 грн. Загальний розмір вимог позивача до відповідача дорівнює 45195,50 грн. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивачка у судове засідання не з`явилась, через електронний суд надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 21200,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором (а.с.4). Відповідно до п. 3 договору позики від 25.01.2017 р. сторони дійшли згоди, що єдиним допустимим за цим договором способом виконання обов`язку позичальника щодо повернення суми позики є зарахування грошових коштів, що підлягають поверненню, на рахунок позикодавця. Сторони домовились, що інші способи виконання обов`язку позичальника щодо повернення суми позики за цим договором не допускаються. Згідно з п. 7 договору позики від 25.01.2017 р. на вимогу позикодавця сума позики підлягає поверненню позичальником протягом 14 календарних днів від дня пред`явлення вимоги про це. У разі прострочення повернення позики Позичальник несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми позики. Відповідно до п. 9 договору позики сторони договору дійшли згоди, що листування між ними з будь-яких питань, пов`язаних з цим договором, здійснюється за адресами, вказаними у цьому договорі. Рекомендований чи цінний лист, надісланий однією стороною цього договору іншій стороні, на адресу, вказану в цьому пункті договору, вважається отриманим адресатом належним чином на четвертий календарний день після фактичної передачі листа відправником на поштове відділення, що підтверджується документом про оплату відповідних поштових послуг. Це правило визначає порядок пред`явлення усіх вимог, передбачених цим договором чи договорами, похідними від нього, якщо інше не визначено угодою сторін. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 29 липня 2024 р. позивач надіслала відповідачу вимогу про повернення позики на адресу: [ADDRESS] , і відповідно до п. 9 договору позики вимога вважається отриманою ним належним чином 03 серпня 2024 р. Також додатково у вимогу про повернення позики були внесені актуальні банківські реквізити на які позичальник повинен був би перерахувати суму позики (а.с.5,6,7). Проте сума позики так і не була повернута позикодавцеві, про що свідчить виписка АТ «Приватбанк» по надходженням по рахунку який належить [PERSON] (а.с.8) У зв`язку\~із тим,\~що [PERSON] \~не виконав\~обов`язок\~повернути позику\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором,\~тому вимоги\~позивача про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за договором\~позики \~на загальну\~суму 45195,50\~грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ним виконанні боргові зобов`язання, які у нього виникли перед позивачем у зв`язку з укладанням договору позики. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам закону, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, власних розрахунків з даного приводу суду відповідачем не подано, а тому суд погоджується з наведеним розрахунком позивача в позові. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернув, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором позики від 25.01.2017 року у розмірі 45195,50 грн, яка складається з наступного: сума позики 21200,00 грн; штраф у розмірі 100% від суми позики за прострочення повернення позики на підставі п. п. 7, 8 договору позики -21200,00 грн; 3% річних від суми позики за порушення грошового зобов`язання на підставі ст.\~625 ЦК України за період з 17.08.2024 р. по 31.12.2024 р. - 236,98\~грн; інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України, за період з серпня 2024 р. по грудень 2024 р. 1526,40 грн; проценти за користування позикою відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України за період з 17.08.2024 по 31.12.2024 1032,12 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved