Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 07.05.2022\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~м.\~Бидґощ Воєводство\~Куявсько-Поморське,\~код акта:\~0461011/00/АМ/2022/034085,\~від якого\~вони мають\~малолітню дитину\~ доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позов мотивує\~тим,\~що сімейне\~життя у\~них не\~склалося,\~через відсутність\~взаєморозуміння між\~ним,\~що призвело\~до фактичного\~розпаду їхньої\~сім`ї, у зв`язку з чим з листопада 2024 року вони разом не проживають, не ведуть спільний побут та бюджет. Посилаючись на викладене, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 15.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивачки адвоката Маркітан Р.А. надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, в якому позов підтримала та просить задовольнити. Відповідач був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду чи розгляд справи без його участі не подавав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 07.05.2022 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Бидґощ Воєводство Куявсько-Поморське, код акта: 0461011/00/АМ/2022/034085, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (повна виписка акту про шлюб) \~серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (повна виписка акту про народження). Відповідно до ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу\~України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні. Згідно зі ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 24 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 (Договір ратифіковано Постановою ВР №3941-XII від 04.02.94) (надалі Договір від 24.05.1993 року) форма укладення шлюбу визначається законодавством Договірної Сторони, на території якої укладається шлюб. Умови укладення шлюбу визначаються для кожної із осіб, що вступають до шлюбу, законодавством Договірної Сторони, громадянином якої вона є. Відповідно до п. 1 ст. 26 Договору від 24.05.1993 року розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що розірвання шлюбу, укладеного у Республіці Польща між громадянами України [PERSON] та [PERSON] , має здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Главою 11 Сімейного кодексу України. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а примушування одного з подружжя до збереження шлюбних відносин є недопустимим, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved