Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

09.12.2019 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Громадська організація власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером:35274972 від 19.05.2017 16:16:46, винесене державним реєстратором Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, на підставі якого зареєстровано право власності [PERSON] на гараж, загальною площею 23,2 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі укладеного ним з [PERSON] договору купівлі-продажу від 20.08.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1604, він придбав гараж під [ADDRESS] , загальною площею 36 кв.м., право власності на який було зареєстровано за продавцем - [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 23.07.2019 року, номер запису про право власності: 32596530, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1882629351101. Належність продавцю вказаного гаражу, як вказує позивач, також підтверджувалось тим, що у відповідності до протоколу № 2 Загальних зборів ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88» від 11.02.2007 року, яким було затверджено нумерацію гаражів якими володіють члени даної громадської організації, власником гаражу № [NUMBER] значився [PERSON] , а всього на території ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88» розміщено [NUMBER] Однак, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо, що 16.05.2017 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35274972 від 19.05.2017 16:16:46, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на гараж, загальною площею 23,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , на підставі виникнення права власності: довідки, серія та номер: б/н, видавник ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88»; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 12.05.2017, видавник: ФОП [PERSON] . Однак, як вказує позивач відповідно до довідки ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88» від 18.10.2019 року за №5, [PERSON] не була та не є членом даної громадської організації. Головою правління ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88» Широканом Олегом Володимировичем жодних довідок на ім`я гр. [PERSON] не видавалось. За наслідком чого позивач стверджує, що державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. було проведено державну реєстрацію права власності на гараж № [NUMBER] за [PERSON] на підставі підробленої довідки ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88», а спірна державна реєстрація права власності на вказаний гараж, фактично який належить позивачеві на праві власності, порушує права та інтереси [PERSON] , як законного власника гаража за № 9. Дані обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калашнікової О.І. від 10.12.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. 09.12.2019 року [PERSON] було надано до суду клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого ухвалою суду від 10.12.2019 року клопотання задоволено та зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надати реєстраційну справу по об`єкту нерухомого майна №1252632651101 про реєстрацію права приватної власності на гараж, загальною площею 23,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . 17.01.2020 року до суду на виконання вказаної ухвали суду надійшли витребувані судом докази. 27.01.2020 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що [PERSON] не є та не був на час реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , членом Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «БЕРІЗКА-88». Право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості: гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] було зареєстровано 16 травня 2017 року, а право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості із таким самим номером, такою самою назвою, і під тією самою адресою було зареєстровано - 23 липня 2019 року, тобто більш ніж через 2-а роки після державної реєстрації права власності на той самий об`єкт нерухомого майна за [PERSON] , що на думку відповідачки є неправомірним та не належним підтвердженням права власності позивача на це майно. Додатково, представником відповідача було надано до суду клопотання про витребування доказів, за наслідком розгляду якого ухвалою суду від 27.01.2020 року клопотання задоволено та зобов`язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролову Руслану Валеріївну надати на адресу суду копію нотаріальної справи щодо посвідчення наступного правочину: договору купівлі-продажу,укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №1604. 18.02.2020 року до суду на виконання вказаної ухвали суду надійшли витребувані судом докази. 24.02.2020 року позивачем надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, з урахування якої позивач просить суд: - визнати недійсною довідку, видану Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] про належність їй гаражу № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] ; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35274972 від 19.05.2017 16:16:46, державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, яким зареєстровано право власності [PERSON] на гараж № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] та припинити право власності [PERSON] на гараж № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] . Додатково позивач до первісних посилань у позові зазначив, що оскільки довідка, видана Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», слугувала підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на гараж, загальною площею 23.2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то відповідна довідка на підставі якої виникають права та обов`язки власника, в розумінні вимог ч.1 ст. 203 ЦПК України, має ознаки правочину. Позивач вказував, що матеріали справи містять докази недійсності довідки, виданої ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] , а саме: копію довідки від 18.10.2019 р. № 5, видану ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88», зі змісту якої вбачається, що [PERSON] ніколи не була членом ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка- 88» та жодних довідок на її ім`я ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88» не видавалося, за наслідком чого позивач вважає, що є всі підстави вважати недійсною довідку, видану, нібито, ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] на підставі якої було зареєстровано право власності за нею на гараж, загальною площею 23.2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02.03.2020 року до суду надійшов зустрічний позов, поданий відповідачкою - [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`ї Юріївни, треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, державний реєстратор Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскров Олег Вікторович, про визнання недійсним рішення зборів гаражної автостоянки «Берізка-88», визнання недійсною довідки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування записів про право власності, в якій просила суд: - визнати недійсною довідку про зведення об`єкту №9 від 20.09.2011 року, видану Громадською організацією власників транспортних засобів гаражної автостоянки «Берізка-88» на ім`я [PERSON] на підставі якої ним зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж № [NUMBER] , загальною площею 35 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати запис про право власності № 32596530, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомості: гараж № [NUMBER] , загальною площею 35 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1882629351101; - визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), посвідчений 20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., та зареєстрований в реєстрі за № 1604, предметом якого є купівля-продаж нерухомого майна: гараж під [ADDRESS] (дев`яносто чотири а), гараж під № [NUMBER] (дев`ять) загальною площею 36 кв. м.; - скасувати запис право власності № 32886861, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48313778 від 20.08.2019 12:51:25, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною щодо об`єкту нерухомості, гараж № [NUMBER] , загальною площею 36 кв.м., основною площею 20,7 кв м., допоміжною площею 15,3 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1882629351101. В обґрунтування зустрічного позову, [PERSON] посилалась на те, що після того, як [PERSON] зареєстрував за собою право власності на гараж, він одразу на підставі договору купівлі-продажу продав гараж [PERSON] , таким чином, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за [PERSON] зобов`язаний був перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення їх одночасної подвійної реєстрації. На момент прийняття рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] на гараж [ADDRESS] , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже був діючий запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на той самий об`єкт нерухомого майна. Даний запис не був скасований, в тому числі у судовому порядку. [PERSON] вказувала, що в порушення вимог чинного законодавства державний реєстратор зареєстрував за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості із таким самим номером, назвою та адресою як і у [PERSON] , підставою чого також слугувала довідка про зведення об`єкту №9 від 20.09.2011 року. Проте, як вказує [PERSON] довідка із таким змістом [PERSON] ніколи не видавалася. [PERSON] ніколи не був членом Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки «Берізка-88», ні на момент видачі довідки, ні на момент реєстрації за ним права власності. [PERSON] вказує, що відчужений [PERSON] за вказаним правочином, фактично був неіснуючий об`єкт нерухомого майна, оскільки такого об`єкту нерухомості як гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , загальною площею 36 кв м. - не існує. Також, [PERSON] вказувала, що [PERSON] фактично було набуто у власність гараж з площею 35 кв.м., а за спірний правочином проданий гараж має площу 36 кв.м. З посиланням на вказані обставини, [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом. 25.03.2020 року до суду надійшов відзив від [PERSON] , який заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] з посиланням на його безпідставність та необґрунтованість. 25.03.2020 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`ї Юріївни, з посиланням на необґрунтованість заявленого позову та суперечність вимоги про скасування запису про право власності вимогам ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 03.06.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просила суд додатково визнати недійсним рішення зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», оформлені протоколом №2 від 11.02.2007 року. 17.07.2020 року судом за клопотання позивача за первісним позовом було постановлено ухвалу, якою зобов`язано надати [PERSON] оригінал довідки виданої Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] , на підставі якої за останньою було зареєстровано право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] . 14.09.2020 року представником [PERSON] було надано до суду до приєднання до матеріалів справи висновок 070/2020 будівельно-технічної експертизи для подання до Київського районного суду міста Одеси по цивільній справі №947/30070/19, складений 11.09.2020 року ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.. Скибінського С.С.». 15.09.2020 року судом за клопотанням позивача за зустрічним позовом постановлено ухвалу, якою клопотання задоволено та зобов`язано: - [PERSON] надати до Київського райсуду м. Одеси оригінали наступних документів: протокол №2 «громадські збори громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки «Берізка-88» від 11 лютого 2007 року; додаток до протоколу №2; довідку про зведення об`єкту вих. №9 від 20.09.2011 року, яка видана [PERSON] ; - Громадську Організацію Власників Транспортних Засобів Гаражна Автостоянка «Берізка -88» надати до Київського райсуду м. Одеси оригінали наступних документів: протокол №2 «громадські збори громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки «Берізка-88» від 11 лютого 2007 року; додаток до протоколу №2; довідку про зведення об`єкту вих. №9 від 20.09.2011 року, яка видана [PERSON] ; - [PERSON] надати до Київського райсуду м. Одеси оригінали наступних документів: протокол №2 «громадські збори громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки «Берізка-88» від 11 лютого 2007 року; додаток до протоколу №2; довідку про зведення об`єкту вих. №9 від 20.09.2011 року, яка видана на ім`я [PERSON] 15.10.2020 року до суду від відповідача Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка -88» за підписом голови [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] з посиланням на те, що [PERSON] не є та ніколи не був членом Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка -88». Також, від представника відповідача Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка -88» за підписом голови [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи. Також, від представника відповідача Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка -88» за підписом голови [PERSON] надійшла заява про визнання зустрічних позовних вимог [PERSON] 26.10.2020 року до суду від представника позивача [PERSON] також надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо довідки виданої на ім`я [PERSON] 26.10.2020 року судом в судовому засіданні було ухвалено відмовити у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо довідки виданої на ім`я [PERSON] . За наслідком розгляду клопотання представника відповідача Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка -88», судом 26.10.2020 року було постановлено ухвалу, якою клопотання голови правління ГОВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88» про призначення технічної експертизи документів - задоволено. Призначено по справі №947/30070/19 судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлено питання: Чи в той час виконано рукописний текст (мовою оригіналу) «Протокол №2 общественные зборы общественной организации собственников транспортных средств гаражной автостоянки «Березка-88» на 4-х аркушах та «Дополнение к протоколу №2» на 1 аркуші, яким він датований 11.02.2007 року. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Не погодившись з даною ухвалою, відповідачем за зустрічним позовом - [PERSON] через Київський районний суд міста Одеси подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду у якій останній просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси про призначення експертизи від 26.10.2020 року та постановити нову, якою у задоволенні клопотання голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» про призначення по даній справі технічної експертизи документів - Протоколу №2 зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» від 11.02.2007 року та Додатка до протоколу, відмовити. Під час розгляду справи в Одеському апеляційному суді відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом - [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2022 року залучено до участі у справі у якості її правонаступника [PERSON] , [INFO] . 14.12.2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» - [PERSON] про врахування, що [PERSON] не був членом громадської організації, набув повноважень голови організації в протиправний спосіб, з посиланням на висновки рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2021 року по справі №916/1766/21 та яким визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», оформлених протоколом №01-06-20 від 01.06.2020 року. За результатом розгляду справи постановою Одеського апеляційного суду від 14.12.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 26.10.2020 року - залишено без змін. 24.01.2023 року матеріали цивільної справи №947/30070/19 було скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення технічної експертизи документів, призначено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 26.10.2020 року. 07.03.2023 року на адресу суду з експертної установи надійшли матеріали вищезазначеної справи разом з листом про неможливість організації провести призначену судом експертизу, у зв`язку з відсутністю об`єктів дослідження: Протоколу №2 та Додатку до нього від 11.02.2007 року. 06.03.2023 року Керівником апарату Київського районного суду міста Одеси видано розпорядження №28 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, на підставі якого проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу розподілено судді Калініченко Л.В., що підтверджується протоколом від 06.03.2023 року. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.03.2023 року вказану цивільну справу, провадження в якій зупинено, прийнято до свого провадження. У зв`язку з надходженням до суду матеріалів цивільної справи з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з метою вчинення подальших процесуальних дій, судом також 13.03.2023 року було постановлено ухвалу якою поновлено провадження по справі, продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. 21 серпня 2023 року до суду надійшло від представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] клопотання про зупинення провадження в цій справі до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/26164/23 за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що наслідки розгляду вказаної справи значним чином впливають на розгляд цієї справи. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.08.2023 року вказане клопотання залишено без задоволення. 19.05.2023 року до суду від представника третьої особи Громадської організації власників транспортних засобів гаража автостоянка "Берізка-88" надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено питання: - Чи виконаний підпис у довідці, виданій Головою правління ГОВТЗ гаражна автостоянка "Берізка-88" [PERSON], яка стала підставою виникнення права власності у [PERSON] на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , особисто [PERSON] , чи виконано іншою особою? У судовому засіданні представником третьої особи було повідомлено про відсутність у нього оригіналу довідки, яка є досліджуваним документом для проведення експертизи, у зв`язку з чим останній просить суд провести судово-почеркознавчу експертизу з наявної в матеріалах справи копії довідки. Приймаючи вищевикладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, забезпечення сторонам їх прав та обов`язків, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судом 20.09.2023 року було скеровано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз відповідного листа про повідомлення чи можливо провести судово-почеркознавчу експертизу за відсутності оригіналу досліджуваного документу. На виконання вказаного листа, 09.10.2023 року до суду надійшла відповідь з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням про неможливість проведення судово-почеркознавчої експертизи за відсутності оригіналу досліджуваного документу. 06.10.2023 року до суду в електронній формі надійшло від представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] клопотання про зупинення провадження в цій справі до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/26164/23 за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що наслідки розгляду вказаної справи значним чином впливають на розгляд цієї справи. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року вказане клопотання залишено без задоволення. Крім того, 19.05.2023 року до суду надійшло клопотання від представника третьої особи - голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» [PERSON] про призначення судово-почеркознавчої експертизи по справі. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року клопотання представника третьої особи задоволено частково. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення яких поставлено наступне питання: 1. Чи виконано у довідці, виданої головою правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, підпис особисто [PERSON] , чи іншою особою? Одночасно судом вирішено витребувати та зобов`язано [PERSON] надати до суду оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж №9 в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19. Встановлено строк виконання ухвали суду в частині витребування доказів п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду. Роз`яснено [PERSON] , що у разі неможливості подати витребувані докази до суду, необхідно повідомити суд про неможливість подати докази із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Тієї ж дати, судом постановлено ухвалу, якою провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Однак, 19.12.2023 року матеріали вказаної справи були повернуті до суду з вказаної експертної установи, для сплати рахунку вартості експертизи та з клопотанням про надання оригіналу досліджуваного документа та зазначення, які документи зі зразками підписів [PERSON] можна приймати у якості порівняльного матеріалу. Приймаючи, що для розгляду клопотання експерта слід вчинити процесуальні дії, ухвалою суду від 16.01.2024 року поновлено провадження у справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання на 15.02.2024 року о 12 год. 00 хв. У підготовче судове засідання призначене на 15.02.2024 року з`явилась представник позивача [PERSON] - адвокат Самодурова Н.В., яка зазначила, що вважає доцільним скерувати матеріали цивільної справи до експертної установи для проведення судово-почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою суду від 10.10.2023 року, з розв`язанням питань зазначених експертом у клопотанні, що стали підставою для повернення матеріалі справи. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.02.2024 року скеровано матеріали цивільної справи №947/30070/19 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, а саме проведення судово-почеркознавчої експертизи. Зобов`язано [PERSON] надати, у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду, - оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж №9 в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19, шляхом надання її до суду на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року по цивільній справі №947/30070/19, або безпосередньо до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з одночасним повідомленням суду про вчинення цих дій. Роз`яснено [PERSON] , що у відповідності до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Роз`яснено експертові Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про необхідність додаткового повідомлення [PERSON] про дату, час і місце проведення судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, для надання оригіналу вищевказаного документа, який є предметом дослідження. Роз`яснено, що у відповідності до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року по цивільній справі №947/30070/19, витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи, покладені на Громадську організацію власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» (код ЄДРПОУ 23208039). Скеровано Громадській організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» (код ЄДРПОУ 23208039) примірник рахунку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №23-6085 (41) від 11.12.2023 року за проведення експертизи та запропонувано у десятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду, надати до суду належні докази на підтвердження сплати вказаного рахунку. Одночасно судом було ухвалено зупинити провадження по справі на час проведення судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року. Після чого матеріали цивільної справи скеровано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення призначеної судом експертизи. Однак, 02.05.2024 року матеріали цивільної справи повернуті до суду з вказаної експертної установи, з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів і зразків, в якому зазначено про необхідність визначення зразків підписів [PERSON] , які наявні в матеріалах цивільної справи. З метою розгляду вказаного клопотання, враховуючи, що провадження по справі зупинено, ухвалою суду від 03.05.2024 року провадження по справі поновлено та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Надалі, 02.07.2024 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою суду від 03.07.2024 року скеровано матеріали цивільної справи №947/30070/19 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, а саме проведення судово-почеркознавчої експертизи. Також судом з метою забезпечення належного виконання клопотання експерта та проведення судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.10.2023 року, судом в ухвалі суду додатково визначено перелік документів, які слід використовувати в якості експериментальних та вільних зразків підпису [PERSON] під час проведення вищевказаної експертизи. Додатково приймаючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання [PERSON] вимог ухвали суду від 15.02.2024 року з надання оригіналу предмету дослідження - оригіналу довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], судом в ухвалі суду додатково зобов`язано [PERSON] надати оригінал досліджуваної довідки до суду на виконання ухвали суду від 10.10.2023 року або безпосередньо до експертної установи. Одночасно судом було ухвалено зупинити провадження по справі на час проведення судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року. Після чого матеріали цивільної справи скеровано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення призначеної судом експертизи. 16.08.2024 року до суду надійшли матеріали справи з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з клопотанням про надання оригінали досліджуваного документа - оригіналу довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19. Ухвалою суду від 19.08.2024 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. У підготовчого судовому засіданні 25.09.2024 року судом було ухвалено зобов`язати сторону відповідача - [PERSON] , протягом десяти днів з дня отримання її представником відповідного листа, забезпечити та надати до суду оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19, для забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.10.2023 року та роз`яснено наслідки передбачені ст. 109 ЦПК України. 15.10.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшла відповідь про неможливість виконання ухвали суду та покладеного судом обов`язку з надання оригіналу довідки, яка є предметом дослідження за призначеною судом експертизою, з підстав втрати відповідної довідки у селі в Роздільнянському районі, де мешкала померла [PERSON] у якої і зберігалась відповідна довідка,а після її пошуків з боку [PERSON] , довідку не знайдено. У підготовчому судовому засіданні 15.10.2024 року, за наслідком отриманої інформації та невиконання [PERSON] вимог ухвали суду від 10.10.2023 року, судом було ухвалено припинити виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2024 року про призначення судової почеркознавчої експертизи. Тієї ж дати, судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 22.10.2024 року до суду з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення №24-4041 про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №947/30070/19, з підстав не надання оригіналу досліджуваного документа - довідки виданої головою правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON] 18.11.2024 року судом в судовому засіданні було ухвалено залучити до участі по справі в якості третьої особи - Одеську міську раду, а також зобов`язано голову ГОВТЗ ГА «Берізка-88» надати для огляду в судовому засіданні оригінал протоколу та додатку до протоколу від 11.02.2007 року. За наслідком чого судом було ухвалено здійснити повернення до стадії підготовчого провадження по справі. 19.12.2024 року до суду від представника третьої особи - Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також у підготовчому судовому засіданні 19.12.2024 року представником ГОВТЗ ГА «Берізка-88» було надано до суду для огляду оригінали запитуваних документів, після чого судом встановлено належність наданих до суду копій оригіналу протоколу від 11.02.2007 року. Тієї ж дати, судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 07.02.2025 року до суду від представника третьої особи ГОВТЗ ГА «Берізка-88» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, яке було задоволено судом в судовому засіданні 12.03.2025 року та приєднано подані до суду документи. До судового засідання призначеного на 15.04.2025 року з`явились: - представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним [PERSON] - адвокат Бурда Т.С., яка підтримала первісний позов [PERSON] та просила суд його задовольнити, у задоволені зустрічного позову просила суд відмовити; - третьої особи за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» в особі голови - [PERSON], який підтримав первісний позов [PERSON] та заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] . Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими та обізнаними про наявне судове провадження та дату, час і місце проведенні судового засідання про причини неявки суд не повідомили. Судом підстав для відкладення судового засідання у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України не встановлено, за наслідком чого було ухвалено здійснити розгляд справи в судовому засіданні 15.04.2025 року за наявною явкою учасників справи. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 28.04.2025 року о 15 год. 30 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає первісний позов [PERSON] підлягаючим задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] не підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що протоколом № 1 загальних зборів загальних зборів засновників Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88", у тому числі затверджено статут Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" у новій редакції у зв`язку з його втратою. Відповідно до статуту основною метою діяльності організації є задоволення професійних та любительських інтересів автолюбителів, захист їх прав, організація і координація сумісної діяльності членів організації по експлуатації та обслуговуванню автостоянки. Засновником Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" у тому числі виступав - [PERSON] , а також: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстрація Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" здійснена 07.08.2006 р. за № 15561200000021447. Головою правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" було обрано громадянина України - [PERSON] . Також із матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2007 р. відбулись загальні збори Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", які оформлені протоколом № 2, відповідно до якого на вказаних зборах були присутні голова правління - [PERSON] , члени правління - [PERSON] та [PERSON] , а також члени громадської організації: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як встановлено судом, згідно протоколу № 2 загальних зборів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" членами громадської організації розглядалися наступні питання: - про затвердження нумерації гаражів, якими володіють члени "Берізка-88" на території громадської організації за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А; - про затвердження розміру та порядку внесення членських внесків (сум внесків на громадські потреби організації). Зокрема, на вказаних загальних зборах Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" вирішено: 1. Затверджено нумерації гаражів, якими володіють члени Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" на території громадської організації за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А, а саме: гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник - [PERSON] ;гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - власник [PERSON] . 2. Затверджено щоквартальні внески в сумі 200,00 грн., починаючи з лютого 2007 року. Також до вказаного протоколу № 2 від 11.02.2007 р. наявний схематичний план розташування та нумерації гаражів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94-А (гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ; гараж № [NUMBER] - [PERSON] ). Відповідно до додатку до протоколу № 2 від 11.02.2007 р., перелічено список членів зі сплати коштів для загальних нужд і нумерації гаражів, серед яких за номером 13 значиться [PERSON] . У відповідності до довідки про зведення об`єкту виданої 20.09.2011 року Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" за вих. №9, за підписом голови правління [PERSON], остання видана [PERSON] на підтвердження того, що він є членом громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" та йому належить 1-поверховий гараж №9 орієнтовною площею 35 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Даною довідкою підтверджено, що гараж зведено у 1977 році рішенням правління колхозу ім.. К. Лібкнехта Овідіопольського району Одеської області. У даний час гараж є власністю члена громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" у межах земельної ділянки, що перебуває у користуванні громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих «О предоставлении земельного участка площадью 0,11 га, на гаражною стоянке «Березка-88» во временное пользование» від 22.06.1994 року №852. 15.07.2019 року ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на вказаний гараж № [NUMBER] , по Люстдорфській дорозі в місті Одесі, за замовленням [PERSON] , відповідно до якого наявна схема розташування даного гаражу, на якій також наявні інші гаражі, в загальній кількості 21. Засвідчено, що даний об`єкт нерухомого майна не підлягає введенню в експлуатацію, тому що об`єкт нерухомого майна побудований до 05.08.1992 року, з посиланням на лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року за №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів завершених будівництвом до 05.08.1992 року». Відповідно до даної інвентаризації, гараж має площу 36,0 кв.м. На підставі вказаної довідки №9 від 20.09.2011 року, технічного паспорту від 15.07.2019 року, а також протоколу №2 від 11.02.2007 року загальних зборів громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 22.06.1994 року №852, державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Д.Ю. було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером №47998732 від 29.07.2019 року, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна №1882629351101 - гараж [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175845806 від 31.07.2019 року. 20.08.2019 року [PERSON] укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №1604, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав нерухоме майно - гараж [ADDRESS] , за 197813,00 грн., вартість якого була встановлена на підставі звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Перспектива експерт» від 16.08.2019 року. Також, [PERSON] в момент укладення вказаного правочину було складено нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., заяву від 20.08.2019 року, якою [PERSON] засвідчив, що перед відчуженням вказаного гаражу ним самочинне переобладнання, перепланування, добудови, реконструкції тощо не проводились. Даний правочин [PERSON] було здійснено зі згоди дружини - [PERSON] , яка надала відповідну заяву зі згодою на вчинення її чоловіком даного правочину, яка була складена 20.08.2019 року та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрована в реєстрі за №1603. За наслідком вчиненого правочину, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., як суб`єктом державної реєстрації, було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером №48313778 від 20.08.2019 року, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 36 кв.м., по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1882629351101. Також судом встановлено, що в момент вчинення правочину, 20.08.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. було отримано інформаційну довідку №1780881805 від 20.08.2019 року, з якою встановлено що на вказаний гараж, з іншою площею розміром 23,2 кв.м. зареєстровано право власності за [PERSON] . Так, судом встановлено, що державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна №1252632651101 - гараж [ADDRESS] , за [PERSON] , право власності за якою було зареєстровано державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Одеська область Іскровим О.В. на підставі винесеного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 35274972 від 19.05.2017 року, винесене на підставі документів на підтвердження виникнення права власності, якими були: довідка за №б/н видана ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88»; технічний паспорт виданий 12.05.2017 року ФОП [PERSON] . [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується витягом з актового запису про смерть № 3802 від 24.03.2021 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.05.2022 року залучено до участі у справі у якості правонаступника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із копії спадкової справи № 154/2021 спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] , якою здійснені дії з прийняття спадщини до померлої матері. Інформація про видане свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] на вказаний гараж, належний на праві власності померлій [PERSON] , відсутня. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Приймаючи викладене судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець до майна [PERSON] , якою вчинені дії з прийняття спадщини, набула прав на спадкове майно що складається зокрема з належного спадкодавцеві - гаражу [ADDRESS] , а відтак є належним правонаступником в даній справі померлого власника вказаного спірного майна - [PERSON] , якою підтримувались зустрічні позовні вимоги. У відповідності до витребуваних судом матеріалів реєстраційної справи №1252632651101, судом встановлено наявність копій документів що стали підставою виникнення права власності у [PERSON] права власності на вказаний гараж № [NUMBER] , загальною площею 23,2 кв.м., по [ADDRESS] , які не визнаються позивачем за первісним позовом. Так, у відповідності до копії довідки виданої Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", остання містить інформацію про її видачу за підписом голови організації [PERSON] , якою засвідчено що [PERSON] має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка - 88» за адресою: [ADDRESS] , пай виплатив в повному обсязі. Претензій не має. Поряд з цим, судом встановлено, що вказана довідка не містить ані дати, ані номеру її видачі. Також з наявної в матеріалах реєстраційної справи №1252632651101 копії технічного паспорту виданого 12.05.2017 року ФОП [PERSON] вбачається, що останній був замовлений [PERSON] . У технічному паспорті наявна схема розташування даного гаражу, на якій також наявні інші гаражі, в загальній кількості 21. Засвідчено, що даний об`єкт нерухомого майна не є самочинним будівництвом оскільки побудований до 05.08.1992 року. Відповідно до даної інвентаризації, гараж має площу 23,2 кв.м. Сторонами під час розгляду визнавалось, що нерухоме майно на яке за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності - гараж № [NUMBER] , по Люстдорфській дорозі, 94А, в місті Одесі, є одним тим самим майном, однак з зазначенням різної площі об`єкту, а документи на підставі яких виникло право власності у кожного з них, ними не визнається, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Приймаючи вищевикладені встановлені обставини, в межах заявлених позовних вимог за первісним і зустрічними позовами, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою та другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі N 338/180/17, від 22.09.2020 у справі N 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі N 334/3161/17). Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочином є вольова дія, тобто поєднання волі та волевиявлення сторін. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Положеннями ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 204 ЦК України регламентує принцип презумпції правомірності правочину, за змістом якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною третьої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно положень ч.ч. 5, 6 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», У разі якщо державна реєстрація прав проводиться не в результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, або державна реєстрація прав проводиться не автоматично у випадках, визначених цим Законом, державний реєстратор обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав. Згідно з частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку підставам виникнення у [PERSON] та [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , права власності на спірне нерухоме майно, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що у [PERSON] виникло право власності на нерухоме майно - гараж № [NUMBER] , загальною площею 36 кв.м., по Люстдорфській дорозі, 94а, в місті Одесі, 20.08.2019 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №1604, за яким [PERSON] продав дане майно, яке належало йому на праві власності на підставі: довідки громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" №9 від 20.09.2011 року, технічного паспорту від 15.07.2019 року, а також протоколу №2 від 11.02.2007 року загальних зборів громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 22.06.1994 року №852. Вказані підстави набуття права власності оспорюються [PERSON] та її правонаступником [PERSON] , з посиланням на те, що [PERSON] не набув право власності на це майно та не мав права укладати відповідний договір, оскільки ніколи не був членом вказаної організації, а протокол №2 від 11.02.2007 року та довідка громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" №9 від 20.09.2011 року ніколи не видавались, не підписувались вказаною організацією, а також що даний гараж має дійсну полощу 23,2 кв.м. Як вже судом зазначалось у відповідності до протоколу № 2 від 11.02.2007 року яким засвідчено загальні збори Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", вбачається, що [PERSON] належав до членів організації та за останнім засвідчено належність гаражу на праві власності з визначеним номером №9, а також його зведення у 1977 році рішенням правління колхозу ім.. К. Лібкнехта Овідіопольського району Одеської області . У відповідності до довідки про зведення об`єкту виданої 20.09.2011 року Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" за вих. №9, за підписом голови правління [PERSON], остання видана [PERSON] на підтвердження того, що він є членом громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" та йому належить 1-поверховий гараж №9 орієнтовною площею 35 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Даною довідкою підтверджено, що гараж зведено у 1977 році рішенням правління колхозу ім.. К. Лібкнехта Овідіопольського району Одеської області. У даний час гараж є власністю члена громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" у межах земельної ділянки, що перебуває у користуванні громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих «О предоставлении земельного участка площадью 0,11 га, на гаражною стоянке «Березка-88» во временное пользование» від 22.06.1994 року №852. Будь-яких доказів на підтвердження оспорювання або визнання вказаного протоколу та довідки недійсними, у тому числі частково, з боку [PERSON] , як члена громадської організації у встановлений законом спосіб, до суду не надано. В матеріалах справи також наявні заяви голови Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" від 15.10.2020 року за підписом голови [PERSON] про визнання позову [PERSON] та якими останній підтверджує, що від імені Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" не видавалася довідка про зведення об`єкту №9 від 20.09.2011 року про те, що [PERSON] є членом Громадської організації та йому належить гараж. Однак, з наданих до суду доказів судом встановлено, що 01 червня 2020 р. відбулись загальні збори членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88", які оформлені протоколом № 01-06-20, відповідно до якого у тому числі звільнено [PERSON] з посади голови правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" з 01 червня 2020 року; обрано з 02 червня 2020 року правління Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" у наступному складі: Ротар Олександр Васильович - голова правління, [PERSON] - член правління, [PERSON] - член правління. Поряд з цим, з наданого до суду рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2021 року за № 916/1766/21, вбачається, що судом було визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88", оформлених протоколом №01-06-20 від 01.06.2020 р.; скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію за № 15561070001021447, вчинену 25.06.2020 р. державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленком Андрієм Віталійовичем про зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну місцезнаходження юридичної особи. Частиною 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Крім того, статтею 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у медіа, створення електронних баз даних судових рішень. Будь-яке редагування тексту судового рішення не повинно спотворювати його зміст. Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. За наслідком вказаних встановлених обставин, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом в порядку передбаченому ч.7 ст. 81 ЦПК України за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, який перебуває у вільному доступі було перевірено дані обставини та встановлено наявність оприлюдненого судового рішення за наслідком розгляду вказаної справи № 916/1766/21, яке набрало законної сили 26.11.2021 року. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що головою Громадської організації власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" зареєстровано [PERSON] . В подальшому під час розгляду справи, Громадською організацією власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" в особі голови [PERSON] не визнавались вказані заяви видані за підписом [PERSON] , не підтримано визнання позову [PERSON] , а навпаки визнавалась, як така що чинна та видана за його підписом довідка про зведення об`єкту №9 від 20.09.2011 року про те, що [PERSON] є членом Громадської організації та йому належить гараж; як і дійсність протоколу №2 від 11.02.2007 року. Враховуючи викладене, приймаючи, що довідка про зведення об`єкту №9 від 20.09.2011 року, видавалась Громадською організацією власників транспортних засобів гаражної автостоянки "Берізка-88" за підписом голови [PERSON], який був належним керівником організації станом на час її видання, а також приймаючи визнання останнім її підписання та видання організацією, враховуючи відсутність з боку позивача за зустрічним позовом належних доказів в спростування даних обставин, суд вважає заяву Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" від 15.10.2020 року за підписом голови [PERSON] в її спростування не належним доказом не видання громадською організацією довідки №9 від 20.09.2011 року. Також суд вважає безпідставними доводи позивача за зустрічним позовом з приводу того, що вказаний протокол № 2 від 11.02.2007 року і довідка №9 від 20.09.2011 року не підписувались, або не видавався Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", оскільки не підтверджені жодним належним доказом. Судом приймається, що під час розгляду справи судом 26.10.2020 року було постановлено ухвалу, якою за клопотанням відповідача за зустрічним позовом - Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" було призначено по справі №947/30070/19 судову технічну експертизу документів, з метою встановлення часу виконання рукописного тексту (мовою оригіналу) «Протокол №2 общественные зборы общественной организации собственников транспортных средств гаражной автостоянки «Березка-88» на 4-х аркушах та «Дополнение к протоколу №2» на 1 аркуші, яким він датований 11.02.2007 року. Однак, вказана ухвала суду не була виконана з підстав ненадання досліджуваних документів та в подальшому не підтримання проведення відповідної експертизи з боку Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88". Позивачем за зустрічним позовом в свою чергу з метою доведення заявлених позовних вимог і викладених в їх обґрунтування доводів, жодного клопотання про проведення відповідної судової експертизи під час розгляду справи, не заявлялось. Крім того, як вбачається з відзиву [PERSON] , поданого її представником, на клопотання ГО ВТЗ гаражна автостоянка «Берізка-88» про призначення судової технічної експертизи, адвокатом Сакали М.Я. особисто зазначено підтвердження що адвокатом [PERSON] в судовому засіданні 07.10.2020 року було надано до суду для огляду оригінал протоколу № 2 від 11.02.2007 року з додатком до нього, який було оглянуто представником відповідача за первісним позовом (т.3, а.с.4,5). Разом з тим, під час розгляду справи Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" 19.12.2024 року також було надано до суду для огляду оригінал протоколу № 2 від 11.02.2007 року, за наслідком огляду якого встановлено відповідність наявної в матеріалах справи копії до оригінала, що одночасно спростовує доводи сторони позивача за зустрічним позовом про не оформлення відповідного протоколу та його не існування. Також позивачем за зустрічним позовом не надавалось жодних належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] до моменту реєстрації за [PERSON] права власності на гараж [ADDRESS] , що мало місце 19.05.2017 року, виходив з членів Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", а останньою приймалось рішення про передання [PERSON] у користування вказаного гаражу. За наслідком чого, суд доходить до висновку про безпідставність доводів [PERSON] , та її правонаступника [PERSON] , про те, що [PERSON] не був членом вказаної Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", як і доводи про не підписання та не видання Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" протоколу №2 від 11.02.2007 року, якими затверджені загальні збори громадської організації та довідки громадської організації №9 від 20.09.2011 року, які слугували підставою виникнення у [PERSON] права власності на спірний гараж, з визначеною площею 36,0 кв.м. Відтак доводи позивача за зустрічним позовом в частині оспорювання вказаного протоколу, як документа на підставі якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірний гараж, є необґрунтованими. Щодо доводів [PERSON] , та її правонаступника [PERSON] , про не існування гаражу [ADDRESS] , з визначеною площею 36,0 кв.м., на який за [PERSON] було зареєстровано право власності і в подальшому був відчужений ним на користь [PERSON] , з посиланням на технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] , станом на 12.05.2017 року, суд зазначає наступне. Як вже судом зазначалося, в матеріалах реєстраційної справи №1252632651101 з реєстрації за [PERSON] права власності на спірний гараж, наявна копія технічного паспорту виготовленого 12.05.2017 року ФОП [PERSON] на гараж [ADDRESS] , в якому за наслідком здійснених вимірів встановлено загальну площу гаражу 23,2 кв.м. Поряд з цим, у відповідності до довідки про зведення об`єкту виданої 20.09.2011 року Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" за вих. №9, за підписом голови правління [PERSON], на ім`я [PERSON] , підтверджено, що належний останньому гараж за адресою: [ADDRESS] , має орієнтовну площу 35 кв.м. Згідно з технічним паспортом на вказаний гараж № [NUMBER] , по Люстдорфській дорозі в місті Одесі, виготовлений 15.07.2019 року ФОП [PERSON] та який слугував підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за [PERSON] , відповідно до інвентаризації, гараж має площу 36,0 кв.м. У відповідності до наданого до суду висновку №070/2020 будівельно-технічної експертизи для подання до Київського районного суду міста Одеси по цивільній справі №947/30070/19, складеного 11.09.2020 року ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.. Скибінського С.С.» за замовленням [PERSON] , експерт дійшов до висновку, що за наслідком результатів візуально-інструментального огляду гаражу № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , та виконані розрахунки в програмному комплексі AutoCad, експертом було встановлено, що: фактичні об`ємно-планувальні показники та площа гаражу № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , відповідають об`ємно-планувальним показникам та площі гаражу № [NUMBER] , відображеним в копії технічного паспорту на гараж № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] , станом на 15.07.2019 року; фактичні об`ємно-планувальні показники та площа гаражу № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , не відповідають об`ємно-планувальним показникам та площі гаражу № [NUMBER] , відображеним в копії технічного паспорту на гараж № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] , станом на 12.05.2017 року. З мотивувальної частини висновку експертизи вбачається, що експертом виходячи з даних, отриманих при проведенні візуально-інструментального огляду та проведених розрахунків в програмному комплексі AutoCad, встановлено, що до складу обстежуваного гаражу входять наступні приміщення: 1- оглядова яма, площею 15,3 кв.м., 2 - гараж, площею 20,7кв.м., за наслідком чого фактична площа обстежуваного гаражу № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , відповідно до розрахунків, виконаних в програмному комплексі AutoCad становить 36,0 кв.м., в тому числі основна - 20,7 кв.м. Вказаний висновок експертизи містить підтвердження судового експерта про обізнаність про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України. Під час розгляду справи вказаний висновок №070/2020 будівельно-технічної експертизи від 11.09.2020 року стороною відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , не спростовувався, не визнавався необґрунтованим чи не повним, які не заявлялось жодного клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, повторної чи додаткової експертизи. Також, ні [PERSON] ні її правонаступником [PERSON] , під час розгляду справи не надавалось жодних доказів на підтвердження того, що спірний гараж перебував у фактичному володінні [PERSON] , або вибував з її володіння з моменту проведення державної реєстрації за нею права власності на цей гараж - 19.05.2017 року, та починаючи з дати проведення технічної інвентаризації гаражу, що мало місце 12.05.2017 року щодо даного гаражу здійснювались будь-які фактичні будівельні роботи з його перепланування, реконструкції чи перебудови, за наслідком чого останній збільшив фактичну загальну площу, встановлену станом на час проведення вказаної експертизи, що мало місце 11.09.2020 року. Приймаючи викладене, судом приймається вказаний висновок №070/2020 будівельно-технічної експертизи від 11.09.2020 року в якості належного доказу на підтвердження розміру спірного гаражу № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , яка становить 36,0 кв.м., та відповідає об`ємно-планувальним показникам та площі гаражу № [NUMBER] , відображеним в копії технічного паспорту на гараж № [NUMBER] , розташованого по [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] , станом на 15.07.2019 року. За наслідком чого доводи [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , відносно неіснуючого гаражу № [NUMBER] , по [ADDRESS] , з визначеною загальною площею 36 кв.м. та відсутності у [PERSON] документів на підтвердження виникнення права власності на спірний гараж, як і доводи що за наслідком [PERSON] не набув прав на це майно та не мав права укладати з [PERSON] договір купівлі-продажу від 20.08.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрований в реєстрі за №1604, суд також вважає безпідставними. Отже, зустрічні позовні вимоги [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] в частині вимог до [PERSON] , [PERSON] , Громадська організація власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88», про визнання недійсним рішення зборів гаражної автостоянки «Берізка-88», про визнання недійсною довідки, визнання недійсним договору купівлі-продажу є необґрунтованими та безпідставними. Поряд з цим в межах первісних позовних вимог [PERSON] судом надається оцінка документам, які виникли підставою для реєстрації права власності на спірний гараж № [NUMBER] , по Люстдорфській дорозі, 94а, в місті Одесі, з визначеною площею 23,2 кв.м., за [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , якими слугували: довідка за №б/н видана ГОВТЗ Гаражна автостоянка «Берізка-88»; технічний паспорт виданий 12.05.2017 року ФОП [PERSON] . Приймаючи встановлені судом обставини та висновки будівельно-технічної експертизи, викладені у висновку №070/2020, складеного 11.09.2020 року ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.. Скибінського С.С.», судом встановлено, що визначена у технічному паспорту виготовленого 12.05.2017 року ФОП [PERSON] загальна площа гаражу [ADDRESS] , визначена розміром 23,2 кв.м., на який в свою чергу було зареєстровано право власності за [PERSON] не відповідає дійсній загальній площі даного майна. У відповідності до копії довідки виданої Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", яка слугувала підставою для реєстрації права власності за [PERSON] права власності на спірний гараж, остання містить інформацію про її видачу за підписом голови організації [PERSON], якою засвідчено що [PERSON] має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка - 88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94А, пай виплатив в повному обсязі. Претензій не має. Поряд з цим, судом встановлено, що вказана довідка не містить ані дати, ані номеру її видачі. Судом встановлено, що 17.07.2020 року судом за клопотання позивача за первісним позовом також було постановлено ухвала, якою зобов`язано надати [PERSON] оригінал довідки виданої Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] , на підставі якої за останньою було зареєстровано право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] . Однак, під час розгляду справи, [PERSON] та її правонаступником вказана ухвала суду виконана не була, оригінал досліджуваної довідки надано не було. Також під час розгляду справи, [PERSON] , як головою Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", не визнавалось підписання вищевказаної довідки, за наслідком чого було подано відповідне клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. За наслідком розгляду вказаного клопотання, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення яких поставлено наступне питання: 1. Чи виконано у довідці, виданої головою правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, підпис особисто [PERSON] , чи іншою особою? Одночасно судом вирішено витребувати та зобов`язано [PERSON] надати до суду оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж №9 в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19. Судом враховується, що в ухвалі суду від 10.10.2023 року, судом роз`яснювалось учасникам справи, у тому числі [PERSON] , наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Копія даної ухвали суду була скерована та отримана представником [PERSON] - адвокатом Кірчевим І.І. 30.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення наявним в матеріалах справи, що вважається врученням копії ухвали суду безпосередньо [PERSON] . Однак, 19.12.2023 року матеріали справи були повернуті до суду з експертної установи без проведення судової експертизи з підстав у тому числі не надання оригіналу досліджуваної довідки. [PERSON] станом на час повернення матеріалів справи до суду не повідомлялось про причини невиконання ухвали суду від 10.10.2023 року. Надалі, з метою належного проведення призначеної судом судово-почеркознавчої експертизи, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.02.2024 року скеровано матеріали цивільної справи №947/30070/19 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, а саме проведення судово-почеркознавчої експертизи, а також одночасно знов зобов`язано [PERSON] надати, у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду, - оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж №9 в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19, шляхом надання її до суду на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2023 року по цивільній справі №947/30070/19, або безпосередньо до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з одночасним повідомленням суду про вчинення цих дій. Копія даної ухвали суду була скерована та отримана представником [PERSON] - адвокатом Кірчевим І.І. 06.03.2024 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення наявним в матеріалах справи, що вважається врученням копії ухвали суду безпосередньо [PERSON] . Однак, 02.05.2024 року матеріали справи були знов повернуті до суду з експертної установи без проведення судової експертизи з підстав у тому числі не надання оригіналу досліджуваної довідки. [PERSON] станом на час повернення матеріалів справи до суду не повідомлялось про причини невиконання ухвали суду від 10.10.2023 року. Надалі, 02.07.2024 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта з вказаних підстав щодо ненадання оригіналу документа, як об`єкту досліджування. Надалі, з метою належного проведення призначеної судом судово-почеркознавчої експертизи, ухвалою суду від 03.07.2024 року скеровано матеріали цивільної справи №947/30070/19 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, а саме проведення судово-почеркознавчої експертизи. Додатково приймаючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання [PERSON] вимог ухвали суду від 15.02.2024 року з надання оригіналу предмету дослідження - оригіналу довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], судом в ухвалі суду було додатково зобов`язано [PERSON] надати оригінал досліджуваної довідки до суду на виконання ухвали суду від 10.10.2023 року або безпосередньо до експертної установи. Копія даної ухвали суду була надіслана і доставлена до електронного кабінету представника [PERSON] - адвоката Кірчева І.І. 06.07.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа. 03.07.2024 року до суду від представника представника [PERSON] - адвоката Кірчева І.І. надійшла заява з повідомленням, що 02.07.2024 року [PERSON] повідомила його про перебування у Республіці Болгарія, до якої представником було надано копію запрошення [PERSON] відвідати країни та посадковий талон на автобус. Поряд з цим, жодних належних доказів на підтвердження [PERSON] до суду представником надано не було, як і доказів чи пояснень з приводу не виконання ухвали суду від 10.10.2023 року, на протязі більше пів роки. Однак, 16.08.2024 року матеріали справи були знов повернуті до суду з експертної установи без проведення судової експертизи з підстав у тому числі не надання оригіналу досліджуваної довідки. [PERSON] станом на час повернення матеріалів справи до суду не повідомлялось про причини невиконання ухвали суду від 10.10.2023 року. У підготовчого судовому засіданні 25.09.2024 року судом було ухвалено зобов`язати сторону відповідача - [PERSON] , протягом десяти днів з дня отримання її представником відповідного листа, забезпечити та надати до суду оригінал довідки виданої за підписом голови правління ГОВТЗ ГА «Берізка-88» [PERSON], якою підтверджено, що [PERSON] що має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, пай виплачено в повному обсязі, належним чином завірену копію якої було надано до відзиву на позовну заяву 09.10.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/30070/19, для забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.10.2023 року та роз`яснено наслідки передбачені ст. 109 ЦПК України. 15.10.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшла відповідь про неможливість виконання ухвали суду та покладеного судом обов`язку з надання оригіналу довідки, яка є предметом дослідження за призначеною судом експертизою, з підстав втрати відповідної довідки у селі в Роздільнянському районі, де мешкала померла [PERSON] у якої і зберігалась відповідна довідка,а після її пошуків з боку [PERSON] , довідку не знайдено. Однак, як вбачається відповідне повідомлення було надано до суду представником [PERSON] через рік після постановлення відповідної ухвали суду від 10.10.2023 року, а також не містило жодних доказів на підтвердження втрати документів, жодних засвідчуючи актів на підтвердження огляду колишнього місця проживання померлої [PERSON] та вчинених дій [PERSON] з метою їх пошуку за наслідком втрати відповідних документів. Разом з тим, судом враховується, що за час життя з боку [PERSON] , також не було виконано ухвалу суду з надання оригіналу вказаної довідки для огляду в судовому засіданні. У зв`язку з чим, суд вважає безпідставними доводи [PERSON] та її представника з підстав невиконання ухвали суду від 10.10.2023 року. У підготовчому судовому засіданні 15.10.2024 року, за наслідком отриманої інформації та невиконання [PERSON] вимог ухвали суду від 10.10.2023 року, судом було ухвалено припинити виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2024 року про призначення судової почеркознавчої експертизи. За наслідком вищевикладеного в цілому, суд доходить до висновку, що судова почеркознавча експертиза, призначена ухвалою суду від 10.10.2023 року, з дослідження підписання [PERSON] довідки виданої на ім`я [PERSON] , яка слугувала підставою для реєстрації права власності за нею на спірний гараж, не виконана за наслідком бездіяльності та ухилення [PERSON] від надання оригіналу досліджуваного документа для проведення судової експертизи, за наслідком чого у відповідності до положень статті 109 ЦПК України, суд вважає не доведеним з боку [PERSON] та її правонаступника факт видачі і підписання Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" в особі голови [PERSON] довідки без номеру та без дати її видачі про те, що [PERSON] має гараж № [NUMBER] в громадській організації власників транспортних засобів гаражній автостоянці «Берізка-88» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд.94А, та виплатила пай в повному обсязі. Одночасно судом враховується, що в матеріалах справи наявна довідка видана Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" за вих. №5 від 18.10.2019 року за підписом голови організації [PERSON], якою засвідчено що [PERSON] не була та не є членом даної громадської організації. Головою організації засвідчено, що [PERSON] жодних довідок на ім`я [PERSON] не видавалось. В матеріалах справи також наявна заява голови Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" за підписом [PERSON] від 15.10.2020 року про підтвердження того, що від імені Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" не видавалася довідка №5 від 18.10.2019 року в якій зазначено про те, що [PERSON] ніколи не була та не є членом громадської організації. Поряд з цим, після зміни голови Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", в подальшому за керівництвом [PERSON] вказана заява видана [PERSON] не визнавалась, а навпаки підтверджувалась видана довідка за вих. №5 від 18.10.2019 року за його підписом. Приймаючи не спростування жодним належним доказом підписання [PERSON] , як головою Громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88" вказаної довідки за вих. №5 від 18.10.2019 року, видача якої визнається її підписантом та організацією якою вона видана, в сукупності з вказаними обставинами з перешкоджання проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.10.2023 року з дослідження підписання [PERSON] , як головою громадської організації власників транспортних засобів гаражна автостоянка "Берізка-88", довідки на ім`я [PERSON] , яка слугувала підставою для реєстрації права власності за нею на спірний гараж, судом приймається в якості достатнього доказу довідка за вих. №5 від 18.10.2019 року. Одночасно судом враховується, що з боку [PERSON] та її правонаступника в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду жодного доказу на підтвердження сплати [PERSON] відповідного паю за спірний гараж, як і жодних членських внесків як члену Громадської організації, або будь-яких інших доказів на підтвердження користування спірним гаражем. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Судом враховується, що у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.06.2022 року по справі № 602/1455/20 дійшов до висновку, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. У відповідності до висновків Великої Падати Верховного Суду викладених у постанові від 18 березня 2020 року по справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи викладені обставини в цілому, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині вимог до [PERSON] , як правонаступника [PERSON] в частині визнання недійсною довідку, видану Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] про належність їй гаражу № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] та виплату нею паю, так як належних та допустимих доказів виплати паю [PERSON] та видання Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» відповідної довідки суду не надано. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №645/3067/19, від 17.08.2022 року у справі №450/441/19, від 22.08.2022 року у справі №597/977/21, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 522/21240/19 (провадження № 61-2777св21) зазначено, що «у постанові Великої Палати Верховного суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) вказано, що «Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». Приймаючи, що довідка видана Громадською організацією власників транспортних засобів гаражна автостоянка «Берізка-88» на ім`я [PERSON] про належність їй гаражу № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] та виплату нею паю, яка підлягає визнанню недійсним, слугувала підставою для проведення державної реєстрації за нею права власності, що призводить до наявності двох записів про державну реєстрацію права власності на одне теж саме майно з різними характеристиками за площею, що порушує право власності позивача за первісним позовом на це майно, суд вважає, що з метою належного і ефективного відновлення порушених прав та інтересів позивача наявні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35274972 від 19.05.2017 16:16:46, державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, на підставі якого зареєстровано право власності [PERSON] на гараж № [NUMBER] загальною площею 23.2 кв. м. по [ADDRESS] . Одночасно суд вважає не підлягаючою вимогою [PERSON] про припинення права власності, оскільки скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в силу приписів статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є наслідком припинення відповідних прав Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Одночасно, судом враховується, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав). Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. За наслідком чого вимоги [PERSON] вимоги частині пред`явлення до державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича та вимоги [PERSON] до державного реєстратора Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`ї Юріївни, задоволенню не підлягають з самостійних вимог як заявлені до неналежних відповідачів. Одночасно приймаючи положення статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд зазначає, що починаючи з 16 січня 2020 року законодавець виключив такий спосіб захисту порушених речових прав, як скасування запису про державну реєстрацію права, а отже, визначений позивачем за зустрічним позовом спосіб судового захисту шляхом скасування записів про державну реєстрацію права власності на майно не ґрунтується на вимогах закону, за наслідком чого вимоги позивача [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , в цій частині не підлягають задоволенню як похідні вимоги від попередніх та з самостійних підстав як заявлені у не передбачений законом спосіб. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом приймається, що задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного, оцінивши та надавши оцінку усім зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, проаналізувавши усі обставини по справі, суд вважає підтвердженим порушені права позивача за первісним позовом [PERSON] , які підлягають обов`язковому захисту, позовні вимоги [PERSON] є частково обґрунтованими та відповідно підлягають частковому задоволенню в частині вимог до [PERSON] як правонаступника [PERSON] про визнання довідки недійсною та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В іншій частині позову вимоги [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] як правонаступника [PERSON] , є недоведеними та необґрунтованими, за наслідком чого задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява №33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Приймаючи відмову у задоволенні зустрічного позову, судові витрати понесені [PERSON] та її правонаступником [PERSON] , у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. Як вбачається позивачем за первісним позовом [PERSON] було сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 1609,20 грн. (768,40+840,80), який у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] в порядку відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. При вищевикладених обставинах та

Outcome: partial