Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач, через систему «Електронний суд», на підставі ст.11, 261, 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.3, 22, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2670,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову позивач вказав, що 21.05.2020 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7869789. \~ \~ \~ \~У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 21.09.2020 приблизно о 14 год. 19 хв. у м. Кропивницькому по вул. Шевченка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2020, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/7869789. ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту № 173/037/005393/20/1 від 14.12.2020 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 2670,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16296 від 14.12.2020. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 2670,36 грн. Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2020, відповідач керуючи автомобілем «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після чого самовільно залишив місце ДТП. В розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/7869789. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту сплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 14.12.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 16296 від 14.12.2020. З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено Вимогу про відшкодування збитків у порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, у тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/7869789 від 21.05.2020. У відповідності до ст.512 ЦК України, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх правта законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/7869789. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.25-27). 04.09.2023 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2023 (а.с.30). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 34-36). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.140). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, позивачем надано клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по даній справі (а.с. 47, 60, 74, 82, 100, 110, 124, 136, 148-149, 158-159). Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 48-52, 57-59, 68-73, 80, 83-88, 93, 98-99, 105, 111-112, 117, 122-123, 131, 137-138, 145, 155). Про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~ Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з Полісом № АР7869789 від 21.05.2020 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»; строк дії з 22.05.2020 до 21.05.2021; забезпечений транспортний засіб «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » (а.с. 11 на звороті). Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2020, 21.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортний засіб «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] , будучи причетним до вказаної вище ДТП, з місця пригоди поїхав. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. (а.с.12-13). 11.11.2020 [PERSON] , як власник транспортного засобу «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове вішкодування за подією, що відбулася 21.09.2020 по [ADDRESS] та відповідальним за вчинення якої є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "УПСК" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів №АР/7869789 від 21.05.2020 (а.с. 14). 14.12.2020 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено страховий акт № 173/037/005393/20/1 на перерахування коштів за заявою [PERSON] , згідно якого наявні підстави для регресного позову, оскільки [PERSON] залишив місце ДТП, сума страхового відшкодування становить 2670,36 грн. (а.с.17 на звороті, 18). 14.12.2020 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 2670,36 грн., про що свідчить платіжне доручення № 16296 від 14.12.2020 (а.с. 18 на звороті). Після проведення виплати ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» пред`явило вимогу [PERSON] про відшкодування у добровільному порядку витрат у порядку регресу, направивши лист від 16.03.2021 за №173/037/005393/20/1, яку залишено без задоволення (а.с.19). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.22.1 ст. 22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 вказаного Закону, шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~пов`язана: з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~транспортного засобу; з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~доріг,\~дорожніх споруд,\~технічних засобів\~регулювання руху; з\~пошкодженням чи\~фізичним знищенням\~майна потерпілого; з\~проведенням робіт,\~які необхідні\~для врятування\~потерпілих у\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди; з\~пошкодженням транспортного\~засобу,\~використаного для\~доставки потерпілого\~до відповідного\~закладу охорони\~здоров`я,\~чи забрудненням\~салону цього\~транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 29 вищевказаного Закону , у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п.«в» 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 979 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі? визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1\~статті 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, судом встановлено, що після проведення виплат ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у порядку регресу мала право пред`явити вимоги до [PERSON] про відшкодування збитків в межах сплаченого ПрАТ страхового відшкодування. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір цесії № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до вимог п. 2.1, п.2.2 якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування згідно реєстру прав вимог (а.с. 6-11). Отже, фізична особа підприємець [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування на підставі страхового акту № 173/037/005393/20/1 від 14.12.2020. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізична особа підприємець [PERSON] здійснює діяльність у сфері права (а.с. 5). Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Оскільки ПрАТ «УПСК» відступив (передав) фізичній особі підприємцю [PERSON] свої права вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] щодо відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування на підставі страхового акту № 173/037/005393/20/1 від 14.12.2020, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати по оплаті судового збору в сумі 858,88 грн. (а.с.32) та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 3000 грн. (а.с.1-3, 4, 20, 21, 22).

Outcome: approved