Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 квітня 2022 року о 20 год 30 хв у місті Бердичів, по вул.Стадіонна, 41 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Honda» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.04.2022 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Honda» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» Оферта №08075а1кє від 06.05.2021. Потерпілий звернувся до ПАТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 17.05.2022. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Honda» номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилася на основі: акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість); рахунку №х556653 від 25.05.2022; страхового акту від 20.06.2022 №ARX3293952; рахунку страхового відшкодування. ПАТ «СК «АРКС» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля «Honda» номерний знак [NUMBER] суму страхового відшкодування в розмірі 8607,95 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі викладеного вище, представник позивача просив суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8607,95 грн та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21 листопада 2024 року ухвалою суду здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Розгляд справи, який відкладався призначено на 11 год 00 хв 21 квітня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 06.05.2021 між страховиком СК «ARX» та страхувальником [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» Оферта №08075а1кє, предметом якого є майнові права страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Honda Civic», реєстраційний номер [NUMBER] . 01.04.2022 о 20 год 30 хв в м.Бердичеві по вул.Стадіонна, 41, [PERSON] керуючи автомобілем Ford, державний номерний знак [NUMBER] , та здійснюючи рух заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Honda, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2022 року №274/1508/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] слідує, що власником пошкодженого автомобіля Honda, державний номерний знак [NUMBER] , являється [PERSON] . [PERSON] , який керував автомобілем Honda, державний номерний знак [NUMBER] під час ДТП звернувся до страхувальника із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту. В акті огляду транспортного засобу «Honda Civic», реєстраційний номер [NUMBER] зафіксовано характер пошкодження транспортного засобу бампер задній, ремонт. В розрахунку страхового відшкодування та акті виконаних робіт відображене найменування виконаних робіт та їх вартість. Комісією АТ «СК «АКС» (попередня назва СК «АХА» Страхування») зроблено висновок, що згідно з договором страхування 08075а1кє дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 01.04.2022 є страховим випадком та сума відшкодування становить 8607,95 грн. 21 червня 2022 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила [PERSON] страхове відшкодування згідно акту №АRX3293952 в сумі 8607,95 грн, що стверджується платіжним дорученням №895743. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 із змінами, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 із змінами, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення містяться в ст.27 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1996, із змінами. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ст.1191 УК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про стягнення з [PERSON] виплаченого страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8607,95 грн сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3208,00 грн.

Outcome: approved