Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном, стягнення аліментів . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є рідною бабусею по матері неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати онуки [PERSON] [INFO] померла. З січня 2019 року [PERSON] проживає разом з нею. Батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення необхідних умов життя, не цікавиться її життям та здоров`ям, довгий час не працює, матеріально дитину не утримує, веде аморальний спосіб життя, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. [PERSON] надавалась можливість змінити ставлення до доньки [PERSON] та виконувати свої батьківські обов`язки, 02.03.2020 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено у позбавленні останнього батьківських прав відносно [PERSON] . Однак, [PERSON] до цього часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з чим, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої онуки [PERSON] , призначити її опікуном неповнолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив /а.с.85/. Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника/а.с.75/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с.15/. Мати неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.14/. [PERSON] є бабусею по матері неповнолітньої [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] /а.с.10/ та копія свідоцтва про народження онуки /а.с.15/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області №119 від 26.12.2024 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 14.01.2019 року по теперішній час (26.12.2024 року)/а.с.29/. Відповідно до довідки КНП «Божедарівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Божедарівська лікарська амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 02.01.2025 року [PERSON] звертається на регулярні медичні огляди та щеплення зі своєю онукою [PERSON] , [INFO] від 01.08.2019 року по теперішній час/а.с.31/. Згідно з актом обстеження та факту проживання № 22 від 26.12.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] , 1972 року народження, з січня 2019 року. Дитина має свій власний куточок, все необхідне для навчання, будинок знаходиться у задовільному стані, забезпечена необхідними побутовими речами (продуктами харчування, одягом та іншими предметами побуту) /а.с.34/. Відповідно до довідки-характеристики старости Божедарівської громади № 01 від 07.01.2025 року [PERSON] зареєстрована та проживає на території Катеринопільського старостинського округу в с. Катеринопіль з 1998 року. Працює в КОЗ «Божедарівський ліцей» прибиральницею. За час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони. Бере активну участь в громадському житті села. З 2015 року по 2019 року була депутатом Катеринопільської сільської ради/а.с.36/. Згідно характеристики КОЗ «Божедарівський ліцей» від 20.01.2025 року [PERSON] , [INFO] , працює у КОЗ «Божедарівський ліцей Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області» з 02.09.2024 року робітником з комплексного обслуговування приміщень та споруд. Людина комунікабельна, трудолюбива, чесна, добросовісна, користується авторитетом серед працівників. Випадків зловживання алкоголю та наркотичних речовин на робочому місці не було/а.с.40/. Відповідно до довідки Биківської гімназії №115 від 26.12.2024 року [PERSON] , [INFO] навчається у 5 класі Биківської гімназії Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області /а.с.41/. Згідно з листом відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №447/26-1305 від 28.01.2025 року [PERSON] , [INFO] неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності/а.с.21/. Відповідно до рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 року, справа 190/930/19, провадження №2/190/18/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою особою відмовлено. Попереджено [PERSON] , [INFO] про необхідність змінити ставлення до виховання доньки [PERSON] , [INFO] , покладено контроль на орган опіки та піклування Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та орган опіки та піклування П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за виконанням [PERSON] батьківських обовязків/а.с.45-47/. Відповідно до медичного висновку [PERSON] за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна/а.с.32/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] /а.с.16-17/. Згідно з поданням Служби у справах дітей Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області останні вважають за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] /а.с.89-90/. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права та інтереси батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто особа має повністю розуміти наслідки своєї винної поведінки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України ). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року). З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьківських обов`язків не виконує, дитина проживає разом з бабусею [PERSON] , відповідач про фізичний та духовний розвиток дитини не піклується, матеріально не утримує, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його дитини, що і дає підстави для задоволення позову. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку. Згідно ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частиною 1 ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Служби у справах дітей Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області останні вважають за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , так як остання залишилася без батьківського піклування. Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Outcome: approved