Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Вона (заявник) є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. Однак, 27.12.2024 року державним нотаріусом Сабадаш О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не подані в повній мірі відомості та документи, які б доводили родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, які необхідні для вчинення такої нотаріальної дії. Посилаючись на викладені обставини, а також на перешкоди в оформленні спадкових прав, заявник просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили про їх задоволення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши листа про розгляд справи в його відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідків, вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори за заявою заявника [PERSON] відкрито спадкову справу № 1073/2024. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Сабадаш О.В. від 27.12.2024 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не подано в повній мірі відомості та документи, які б доводили родинні відносини спадкоємця із спадкодавцем, які необхідні для вчинення такої нотаріальної дії. Заявник просить встановити факт того, що [PERSON] є її двоюрідною сестрою, оскільки через наявність неправильностей в документах, що посвідчують їх родинні відносини, вона не може оформити свої спадкові права. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Так, з наявних доказів у справі вбачається, що батько заявника [PERSON] - [PERSON] та мати [PERSON] - [PERSON] є рідними братом та сестрою, відтак, заявник [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] . Даний факт родинних відносин підтверджується копіями наступних документів: свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження заявника [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про смерть [PERSON] , довідка про смерть [PERSON] , повідомленнями про відсутність записів актів про народження [PERSON] та про відсутність записів актів про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , відомостей про дату народження батьків [PERSON] та [PERSON] , експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України. Також факт родинних відносин підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на вище викладене, вбачається, що [PERSON] є двоюрідною сестрою заявника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Можливість встановлення факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість отримання документів, що підтверджують родинні відносини, що перешкоджає заявнику в реалізації її спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved