Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача позбавлення батьківських прав, зазначивши, що близько шести років він проживав спільно з відповідачкою однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак, через певний час сімейні стосунки між ними були припинені, внаслідок чого відповідач поступово перестала цікавитись дитиною, все менше часу приділяла дитині, а упродовж останніх п`яти років відповідач взагалі не бачилась з дитиною, не турбуючись про те, як цей час проводить дитина, не проявляла інтерес до дитини та не підтримувала зв`язок з дитиною навіть в телефонному режимі. Посилається на те, що відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання, пов`язані з розвитком та вихованням малолітнього [PERSON] вирішуються ним самостійно, без участі та жодної підтримки з боку Відповідача. Згідно довідки закладу дошкільної освіти № 6 «Світлячок» відділу освіти Добропільської міської ради встановлено, що [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад №6 «Світлячок» Добропільської ОТГ. З 01.09.2018 по 22.02.2022 у зв`язку з воєнними діями в Україні очний процес в дошкільному закладі тимчасово призупинений. У дитячий заклад дитину здебільшого приводив батько, дитина доглянута, охайна. На зв`язок у вайбер групі, онлайн-заняття, консультації та на зв`язок за телефоном виходив батько дитини [PERSON] . Позивач також зазначає, що забезпечує належний медичний догляд стосовно сина [PERSON] . Відповідно до характеристики квартального щодо позивач прописаний за адресою: [ADDRESS] . Проживає за адресою: [ADDRESS] разом з малолітнім сином з 2022 року. За час проживання зарекомендував себе добре. Спиртними напоями не зловживає, в конфлікти не вступає. Веде здоровий спосіб життя. Позивач проживає разом з жінкою та шістьома дітьми. З боку сусідів скарг не надходило. Позивач також посилається на те, що відповідач переїхала жити на територію так званої «ДНР» та вийшла заміж за військового держави-агресора. Тому, наразі місцезнаходження відповідача невідоме. Упродовж останніх п`яти років відповідач жодним чином не піклується про малолітнього сина, не проявляє заінтересованості у його долі та не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, коли в цьому виникає необхідність, не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08 січня 2025 року було відкрито провадження по справі. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки відділу освіти Добропільської міської ради заклад дошкільної освіти № 6 «Світлячок», [PERSON] , [INFO] , відвідував дошкільний навчальний заклад № 6 «Світлячок», Добропільської ОТГ з 01.09.2018 по 22.02.2022 у зв`язку з воєнними діями в Україні очний процес в дошкільному закладі тимчасово призупинений. У дитячий заклад дитину здебільшого приводив батько, дитина доглянута, охайна На зв`язок у вайбер групі, онлайн-заняття, консультації виходив батько дитини. За інформацією КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради, [PERSON] , спостерігається в амбулаторії № 2 з народження. Впродовж останнього року дитина мешкає разом з батьком. Мати хлопчика живе в іншому місті, здоров`ям дитини не опікується. Хлопчик доглянутий, щеплений згідно до календаря щеплень. З профілактичною метою або у випадку захворювання сина, впродовж останнього року, амбулаторію відвідує виключно батько дитини, рекомендацій лікаря дотримується. Зв`язок з лікарем у разі необхідності підтримує через мобільний зв`язок. Відповідно до характеристики квартального [PERSON] , прописаний за адресою: [ADDRESS] . Проживає за адресою: [ADDRESS] разом з малолітнім сином з 2022 року. Працює ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток». За час проживання зарекомендував себе добре. Спиртними напоями не зловживає, в конфлікти не вступає. Веде здоровий спосіб життя. [PERSON] , проживає разом з жінкою та шістьома дітьми. Зі сторони сусідів скарг не надходило. Відповідно до відомостей з Державної прикордонної служби України від 10.12.2024 року, [PERSON] 04.09.2022 року виїхала за межі України. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 16.09.2024 року № 02/05-33/09/254/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , оскільки оцінюючи докази у зазначеній справі, суд дійшов висновку про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, вона взагалі не приймає участі у вихованні сина, його не відвідує та не спілкується з ним, ухиляється від утримання дитини. Судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачка не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що мати дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому вимогу щодо позбавлення останньої батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved