Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15.12.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) звернулося до суду із позовною заявою, сформованою в електронній системі «Електронний суд» і просило стягнути з [PERSON] (далі відповідачка) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2013 у розмірі 51435,85 грн., яка складається з наступного: 41342,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10093,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.10.2013 та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 41000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідачка отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 09/16, тип Універсальна, та здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачкою додатково отримано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 05/20, тип Універсальна. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42 % річних. Отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/24, тип Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, тому відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. Починаючи з 01.09.2020 відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачкою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 42/40,8 % та за погодженою ставкою банком нараховані відсотки у розмірі 10093,64 грн. В процесі користування кредитним рахунком відповідачка надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого станом на 16.10.2024 утворилася заборгованість у розмірі 51435,85 грн., яка складається з наступного: 41342,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10093,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Згідно поданої заяви представник позивача Яворський А.В. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив проводити без його участі. 28.04.2025 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнала частково в сумі 21381,19 грн. Просила затвердити графік погашення заборгованості терміном на 3 роки із щомісячною сумою погашення 593,92 грн. та покласти на неї судовий збір в сумі 1006,96 грн. Вказувала, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме це Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи розуміла вона, ознайомилась і погодилась з ними підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. З наданих документів незрозуміло, чи підписані ці умови саме нею і в повному обсязі, оскільки на сторінках із умовами кредитування відсутні підписи сторін, а також неможливо встановити, чи діяли ці умови в період з 27.11.2021, тому частина стягнення з неї заборгованості за простроченими відсотками у сумі 10093,64 грн. є неправомірною. Вказувала, що позивачем безпідставно включено до позовних вимог заборгованість за тілом кредиту в сумі 19961,02 грн., яка сформувалась до 27.11.2021, тобто в термін понад 3 роки з дня звільнення. Сума позову, яка нею визнається складає 21381,19 грн. Зазначала, що вона має скрутне матеріальне становище, виховує неповнолітню дитину, яка постійно хворіє, на її утриманні знаходиться чоловік, який ніде не працює у зв`язку з захворюванням, тому вона не має можливості сплачувати борги. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав викладених у відзиві. Вказувала, що у справі немає доказів, що вона погоджувала розмір відсотків, тому їх нарахування та погашення за рахунок тіла кредиту є незаконним. Просила застосувати строк позовної давності та розстрочити їй виконання рішення суду, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заяви, клопотання. 14.03.2025, 02.04.2025, 04.04.2025 представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі. 19.03.2025 від відповідачки надійшло клопотання про часткове визнання позову. 08.04.2025 відповідачкою подано відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 07.02.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 03.03.2025. 03.03.2025 через нявку відповідачки розгляд справи відкладено на 19.03.2025. 19.03.2025 за клопотанням відповідачки розгляд справи відкладено на 09.04.2025. 09.04.2025 ухвалою суду заяву [PERSON] про розгляд справи у загальному провадженні залишено без задоволення, розгляд справи відкладено на 28.04.2025. Фактичні обставини, встановлені судом. 11.10.2013 відповідачкою [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у якій маються її персональні дані, будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 72). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, який відповідачкою не підписаний (а.с. 82-142). 01.09.2020 [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та погоджено наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 75000 грн.; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних 42,0 %; кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 60 % (а.с. 73-79). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 11.10.2013, термін дії 09/16; № [NUMBER] , дата відкриття 21.05.2016, термін дії 05/20; [NUMBER] , дата відкриття 05.10.2016, термін дії 05/20; № [NUMBER] , дата відкриття 01.09.2020, термін дії 07/24 (а.с. 71). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] вбачається, що 11.10.2013 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 11.10.2013 змінено кредитний ліміт 2500 грн.; 27.10.2016, 19.04.2017, 20.08.2019, 01.09.2020, 18.06.2021, 23.09.2021, 29.12.2021, 14.11.2022 збільшено кредитний ліміт до 41000 грн.; 01.06.2023 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с. 71 на звороті). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 11.10.2013 по 23.10.2024 встановлено з 11.10.2013 рух коштів по кредитній картці № [NUMBER] - зняття готівки з картки, розрахунки за продукти і товари, погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема, списання відсотків за використання кредитного ліміту 28.02.2015 у розмірі 67,52 грн., 31.03.2015 у розмірі 40,15 грн. (а.с. 52-70). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.10.2013, згідно якого станом на 16.10.2024 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 51435,85 грн., яка складається з наступного: 41342,21 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10093,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 23-51). В період з 01.06.2015 до 01.09.2020 банком щомісячно проводилось погашення відсотків за рахунок кредиту на загальну суму 6981,83 грн., що встановлено з четвертої колонки розрахунку заборгованості. Крім того, з розрахунку заборгованості встановлено, що починаючи з 11.10.2013 нарахування відсотків за користування кредиту банком проводилось за відсотковою ставкою у розмірі 30 %, з 01.09.2014 у розмірі 34,8 %, з 01.04.2015 у розмірі 43,2 %, з 01.08.2020 у розмірі 42 %, з 01.03.2022 у розмірі 0 %, з 01.04.2022 у розмірі 20,4 %, з 01.06.2022 у розмірі 42 % річних. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками, суд зазначає наступне. Судом установлено, що 11.10.2013 відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки не зазначені. Пред`являючи вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими відсотками у період з 11.10.2013 банк посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи 11.10.2013 Анкету-заяву суду не надано. Правила частини 1 статті 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.10.2013) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16.12.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним разом з позовною заявою Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідачка мала на увазі, підписуючи 11.10.2013 Анкету-заяву та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Таким чином, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом за період з 11.10.2013 по 01.09.2020 відсутні. Разом з тим, враховуючи, що 01.09.2020 [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у якій, зокрема, погодила розмір процентної ставки за користування кредитом, і саме з цієї дати банком проводилось нарахування погоджених з відповідачкою відсотків, розмір яких станом на 16.10.2024 становить 10093,64 грн. та підлягає стягненню на користь позивача. Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за\~тілом кредиту, суд зазначає наступне. За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути фактично отриману нею суму кредитних коштів. За змістом частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту за період з 11.10.2013 по 16.10.2024 у розмірі 41342,21 грн. Проте, як встановлено з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 по 01.09.2020, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків з 11.10.2013 у розмірі 30 %, з 01.09.2014 у розмірі 34,8 %, з 01.04.2015 у розмірі 43,2 %, з 01.08.2020 у розмірі 42 % річних. Крім того, в період з 01.06.2015 по 01.09.2020 позивачем проводилось списання відсотків за\~використання кредитного\~ліміту (28.02.2015,\~31.03.2015\~виписки по\~картковому рахунку) та погашення відсотків за рахунок кредиту і додавались до тіла кредиту, загальна сума погашених відсотків за рахунок кредиту становить 7089,50 грн. (четверта колонка розрахунку заборгованості), прострочене тіло кредиту становить 41342,21 грн. Враховуючи різницю між сумою погашених за рахунок відсотків кредиту і простроченим тілом кредиту, слід дійти висновку, що станом на 16.10.2024 заборгованість відповідачки перед банком за простроченим тілом кредиту становить 34252,71 грн. (41342,21 грн. 7089,50 грн. = 34252,71 грн.) та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Щодо доводів відповідачки про пропуск строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 5 статті 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини 1, 3 статті 264 ЦК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався і закінчився 01.07.2023. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, продовжується на строк дії такого карантину. 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2024 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, позовна давність за заявленими вимогами була продовжена на строк дії карантину, а після завершення карантину продовжена на строк дії правового режиму воєнного стану, однак у період до початку дії карантину, положення про застосування позовної давності застосовуються без обмежень. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.10.2013 встановлено, що відповідачка кожного року, починаючи з 2013 року, періодично здійснювала платежі за договором, відтак, строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачкою не сплив, оскільки переривався вчиненням дій, що свідчать про визнання боргу. Щодо клопотання позивачки про розстрочення виконання рішення суду шляхом затвердження графіку погашення заборгованості терміном на три роки із щомісячною сумою погашення 593,92 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина 5 статті 435 ЦПК України). Таким чином, законом не передбачено розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення на три роки. З урахуванням загальної суми, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача (44343,35 грн.) та встановленого частиною 5 статті 435 ЦПК України періоду, на який суд може розстрочити виконання рішення, щомісячний платіж відповідачки на виконання рішення становитиме 3695,28 грн. (44343,35 грн. / 12 = 3695,28 грн.). Враховуючи, що до клопотання про розстрочення виконання рішення суду відповідачкою долучено довідки про відсутність доходів у неї та її чоловіка, а вказаний розмір щомісячного платежу значно перевищує той, який може сплатити відповідачка, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання судового рішення. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 11.10.2013 у розмірі 44343,35 грн., з яких: 34252,71 грн. заборгованість з тілом кредиту; 10093,64 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2088,52 грн. (44346,35 грн. х 2422,40 грн. : 51435,85 грн.).

Outcome: partial