Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

12.07.2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість в загальній сумі 56740,25 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що: 12.07.2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Аванс Кредит»\~(далі\~-\~ТОВ «Аванс\~Кредит»)\~та [PERSON] \~в електронній\~формі в\~особистому кабінеті\~відповідача укладено\~кредитний договір\~№17726-07/2023\~(далі\~кредитний договір\~№17726-07/2023\~від 12.07.2023\~року).\~27.12.2023\~року між\~ТОВ «Аванс\~Кредит» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» укладено\~Договір факторингу\~№27122023,\~у відповідності\~до якого\~ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 21815,50 грн., із яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16815,50 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №17726-07/2023 від 12.07.2023 року в розмірі 21815,50 грн. 13.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті відповідача укладено кредитний договір №8590345 (далі кредитний договір №8590345 від 13.06.2023 року). 29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 29.01.2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 34924,75 грн., із яких: 7300,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 26424,75 грн. - заборгованість за відсотками, 1200,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №8590345 від 13.06.2023 року в розмірі 34924,75 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 56740,25 грн., яка виникла за договорами, право вимоги за якими перейшло від первісних кредиторів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів, а саме, за: -кредитним договором №17726-07/2023 від 12.07.2023 року в розмірі 21815,50 грн.; -кредитним договором №8590345 від 13.06.2023 року в розмірі 34924,75 грн. Відповідач [PERSON] 26.08.2024 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, судову повістку та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №0600955759602, при цьому, правом подання відзиву не скористався. 06.12.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ляшка Д.В. до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник категорично заперечує факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів та не визнає заявлених позовних вимог в повному обсязі. При цьому, представник [PERSON] зазначає, що на підставі аналізу змісту наданих позивачем кредитних договорів, обов`язковою умовою виникнення кредитних відносини є надання кредитних коштів позичальнику, однак, на думку представника, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів передання коштів первісними кредиторами - ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Мілоан» для відповідача. Окрім того, зазначає, що кредитні договори не містять інформації про узгодження сторонами повних реквізитів банківського рахунку на який первісні кредитори мали перерахувати кошти. Зокрема вказує, що у п.1.6 та розділі 8 «Реквізити та підписи Сторін» кредитного договору про надання фінансового кредиту №17726-07/2023 (ТОВ «Аванс Кредит») зазначено неповний номер особистого електронного платіжного засобу (номер банківської картки) позичальника, частина символів рахунку прихована, тому рахунок позичальника фактично не можливо ідентифікувати та верифікувати. Також звертає увагу на неповні дані рахунку позичальника зазначені і в п.2.1. кредитного договору про надання фінансового кредиту №29012024 (ТОВ «Мілоан»). На переконання представника, відсутність у договорі чи додатках до нього інформації про повні реквізити рахунку позичальника свідчить про те, що виконання відповідних кредитних договорів, шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача в цілому є неможливим. Разом з тим, вказує, що матеріали справи не містять доказів реальності кредитних відносин, що стосуються передачі чи перерахування первісними кредиторами ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Мілоан» кредитних коштів на рахунок відповідача, чи вчинення відповідачем будь-яких дій що могли б свідчити про визнання ним факту існування кредитних зобов`язань (часткової оплати заборгованості, укладення договорів щодо порядку виплати заборгованості, тощо) Також зазначає, що відсутні належні та допустимі докази передачі до позивача права вимоги до відповідача від первісних кредиторів, зокрема зауважує, що відсутні реєстри боржників із записом про відступлення права вимоги до відповідача. На переконання представника відповідача, твердження про те, що запис про відповідача (його анкетні дані, реквізити його кредитного договору, розмір заборгованості), як одного з боржників, право вимоги щодо якого передається за договором факторингу, включено до реєстру боржників, є лише припущенням позивача. Окрім цього, також зазначає, що позивачем не долучено доказів про розмір заборгованості та розрахунку відсотків за кредитними договорами, а здійснений позивачем розрахунок заборгованості, на переконання представника, є лише його особистим математичними розрахунками. Надані позивачем розрахунки не дають можливості встановити строк кредитування, графік сплати кредиту, черговість платежів, строки сплати чергових платежів, порядок нарахування позивачем заборгованості. За таких обставин, представник відповідача переконаний, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, факт надання [PERSON] по справі кредитних коштів, за обставин викладених в позові, не доведено належними та допустимими доказами, тому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити повністю. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С., будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести у її відсутності, позов просила задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] - адвокат Ляшко Д.В., будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися, у наданих до суду поясненнях представник відповідача просив розгляд справи провести без його участі та без участі відповідача. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 12.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті відповідача укладено кредитний договір №17726-07/2023. Вказаний кредитний договір №17726-07/2023 від 12.07.2023 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №W2256 12.07.2023 року о 19 год. 08 хв., про що зазначено в реквізитах договору. Згідно Розділу 1 кредитного договору №17726-07/2023 від 12.07.2023 року, [PERSON] отримав 5000,00 грн. кредитних коштів, строком на 360 днів, на період з 12.07.2023 року по 05.07.2024 року, зі сплатою 1,99% в день в межах строку кредитування. Кредитні кошти надані [PERSON] на платіжку картку № [NUMBER] . Також сторони кредитного договору уклали додаток №1 до кредитного договору №17726-07/2023 від 12.07.2023 року, за яким погоджено графік платежів та паспорт споживчого кредиту, при цьому, узгоджено орієнтовану вартість кредиту за весь строк користування кредитними коштами, яка складає 40820,00 грн. 27.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27122023, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. На підтвердження цього, суду надано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27122023 від 27.12.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 21815,50 грн., із яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16815,50 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №17726-07/2023 від 12.07.2023 року в розмірі 21815,50 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем до суду. 13.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі в особистому кабінеті відповідача укладено кредитний договір №8590345 (договір про споживчий кредит). Вказаний кредитний договір №8590345 від 13.06.2023 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором №U27176 13.06.2023 року о 21 год. 26 хв., про що зазначено в реквізитах договору. Згідно п.2.1 договору встановлено, що зазначена сума кредитних коштів надається [PERSON] безготівково на банківський рахунок з використанням картки № [NUMBER] . Згідно Розділу 1 договору слідує, що [PERSON] отримав 12000,00 грн. кредитних коштів на строк 105 днів, з яких: -15 днів пільгового користування кредитом з 13.06.2023 року по 28.06.2023 року за відсотковою ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом, - проценти за вказаних умов складають 1800,00 грн.; -90 днів поточного періоду користування кредитом з 29.06.2023 року по 26.09.2023 року за відсотковою ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом, - проценти за вказаних умов складають 32400,00 грн. Згідно п.1.5.1 договору визначено вартість комісії за надання кредиту в сумі 1200,00 грн. Згідно кредитного договору №8590345 від 13.06.2023 року, додатку №1 до кредитного договору №8590345 від 13.06.2023 року, додатку №2 паспорту споживчого кредиту до кредитного договору №8590345 від 13.06.2023 року, встановлено, що орієнтована загальна вартість наданого [PERSON] кредиту за весь строк кредитування складає 47400,00 грн., за розрахунком згідно п.1.3 договору. 29.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. На підтвердження цього, суду надано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29012024 від 29.01.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 29.01.2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 34924,75 грн., із яких: 7300,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 26424,75 грн. - заборгованість за відсотками, 1200,00 грн. - заборгованість за комісією. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №8590345 від 13.06.2023 року в розмірі 34924,75 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем до суду. Разом з цим, суд зазначає, що усі кредитні договори з первісними кредиторами, за якими ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписані електронними підписами [PERSON] , використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів того, що персональні дані [PERSON] (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісними кредиторами чи іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, матеріали справи не містять. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять. Відповідач [PERSON] не оскаржував правомірність укладених договорів у судовому порядку, зустрічного позову щодо правомірності укладених договорів не подав. Окрім цього, встановлено, що у відповідності до умов кожного з укладених договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, які дотримано первісними кредиторами. Згідно з умовами кожного з укладених кредитних договорів, позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами, комісії, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами Також, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами. При цьому, суд відхиляє аргументи представника відповідача про неможливість ідентифікації та верифікації банківського рахунку [PERSON] через те, що кредитні договори не містять інформації про узгодження сторонами повних реквізитів банківського рахунку на який первісні кредитори мали перерахувати кошти, частина якого прихована (№ [NUMBER] ; № [NUMBER] ). Відповідно до наявної у відкритих джерелах інформації в мережі «Інтернет» банком емітентом з ідентифікацій номером BIN (Bank Identification Number) № [NUMBER] , який складає перші шість цифр від номеру картки, являється: платіжна система: MASTERCARD, видана банком: JSC OSCHADBANK, тип: DEBIT, категорія: GOLD. Тобто, з метою спростування вимог нового кредитора боржник міг надати, отриману в банку емітента - АТ «Ощадбанк» інформацію щодо належності (неналежності) йому платіжного інструменту з такими ознаками або ж підтвердити отримання (неотримання) грошових коштів за кредитним договором. Суд вважає, що [PERSON] має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і мав можливість представити суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів, однак будь-яких належних доказів для спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» [PERSON] , чи його представником не надано, так само не надано доказів про неналежність відповідачу банківського рахунку з використанням картки № [NUMBER] (№ [NUMBER] ). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитних договорів в електронній формі, отримання ним кредитних коштів, обґрунтовано розмір заборгованості за вказаними договорами, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Разом з цим, суд також вважає, що перехід права вимоги за кредитними договорами проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази, при цьому, доводи представника відповідача про відсутність належних та допустимих доказів передачі до позивача прав вимоги до відповідача від первісних кредиторів, не заслуговують на увагу, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Розрахунки заборгованості, надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Ляшко Д.В. не зверталися до суду з клопотанням про призначення судової економічної експертизи та не спростували розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок, тому доводи щодо неправильності розрахунку не заслуговують на увагу. Таким чином з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 56740,25 грн, а саме, за: -кредитним договором №17726-07/2023 від 12.07.2023 року в розмірі 21815,50 грн., із яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16815,50 грн. - заборгованість за відсотками; -кредитним договором №8590345 від 13.06.2023 року в розмірі 34924,75 грн., із яких: 7300,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 26424,75 грн. - заборгованість за відсотками, 1200,00 грн. - заборгованість за комісією. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved