Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій вказує, що сторони з 19 вересня 2015 у шлюбі в якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Представник вказує, що спільне життя подружжя не склалося, в них виявилися різні характери та погляди на життя, шлюб та сім`ю. Вказує, що з початку 2022 року між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння, в тому числі в присутності малолітньої дитини шлюб виявився невдалим. Вони виявилися людьми з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, будь-які спроби налагодити відносини виявилися невдалими, що призвело до втрати взаєморозуміння, відчуття любові та поваги один до одного. Тому просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою судді від 08 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання. 10 березня 2025 року представник відповідачки адвокат Гринів Я.В. подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що сторони проживали спільно, вели господарство та виховували доньку в повазі та любові. Відповідачка докладає зусиль для збереження шлюбу та врегулювання сімейних відносин та спірних питань мирним шляхом, оскільки бажає, щоб їхня донька росла в повноцінній родині. Вказує, що позивач жодного разу не розповідав про намір розірвати шлюб, натомість відповідачка зацікавлена у збереженні сім`ї та не вважає, що існують підстави для розірвання шлюбу, тому просить надати подружжю строк на примирення тривалістю шість місяців. 17 березня 2025 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що вказані у представником відповідачки відомості не відповідають дійсності. Так, між подружжям тривалий час конфліктні відносини, і саме [PERSON] під час сварок постійно погрожувала позивачу розірванням шлюбу, та стягненням з нього аліментів на утримання дитини. Внаслідок чого спільне життя стало неможливе, і з червня 2024 року сім`я фактично розпалася, вони припинили подружні відносини та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. 31 січня 2025 року позивачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки, що підтверджує відсутність нормальних відносин між подружжям, та незацікавленість відповідачки у збереженні сім`ї та врегулюванні непорозумінь мирним шляхом. Вказує, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, просить не надавати строк на примирення, оскільки це порушить його право на вільне укладення шлюбу з іншою людиною і несе в собі характер примушування до шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явився, представник подав заяву про розгляд справив його та позивача відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримав. року подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, заяви про розгляд справи в її відсутності не подала. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне. 19 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 460, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 26 березня 2025 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В шлюбі у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2015 року (а.с. 12). Згідно зі\~статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із\~статтею 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою\~статті 240 ЦПК України. Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. У свою чергу, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Згідно положень ст.\~21,\~24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вирішуючи питання про надання сторонам строку на примирення суд враховує, що подружжя проживає окремо. З моменту звернення позивача до суду з даним позовом 07 січня 2025 року сторони не дійшли спільної згоди щодо збереження шлюбу. Вказана обставина підтверджується, у тому числі, заявами представника позивача, в яких він зазначив, що позивач категорично заперечує щодо надання строку на примирення. Беручи до уваги те, що позивач не бажає зберігати подружні відносини з відповідачкою, і нею не наведено беззаперечних доводів щодо необхідності надання строку на примирення подружжю, суд вважає доводи представника відповідачки про призначення подружжю строк для примирення безпідставними. У свою чергу, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За визначенням\~ст.3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, можливість покладення судом в рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення, суперечило б інтересам іншого із подружжя, та призвело б до порушення одного із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин, зокрема принципу вільної згоди та добровільності їх існування. Суд вважає, що визначальним в даному випадку є вільна згода на побудову та підтримання сімейних відносин. Виходячи з обставин встановлених судом,\~\~категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу, намір укласти шлюб з іншою особою,\~\~суд дійшов до висновку, що сім`я сторін розпалася, її збереження не можливо, а тому позов слід задовольнити. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved