Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС" (далі ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 29 березня 2021 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 56211 , відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 49375,00 грн строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення - 29 березня 2024 року, зі сплатою процентів за користування кредитом. \~ \~ \~ \~31 січня 2025 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС"\~укладено договір\~№\~31012025,\~ відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 56211 від 29 березня 2021 року укладеним із [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідач свого зобов"язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого станом на дату відступлення прав вимоги допустив заборгованість у розмірі 97888,19 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) 45484,06 грн, та заборгованості за нарахованими відсотками 52404,13 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" на підставі наявних доказів. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову в частині стягнення кредитної заборгованості визнав в повному обсязі, однак просив просив про зменшення судових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено договір №\~562115 про надання споживчого кредиту, який власноруч підписаний ввідповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х435, 29 березня 2021 року 14:31:47 (а.с.30-31). Крім того, перед підписанням договору про надання споживчого кредиту, 29 березня 2021 року, відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х435 (а.с. 46). За умовами вище вказаного договору, відповідач отримав грошові кошти на споживчі потреби у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача у розмірі 39500,00 грн, та у розмірі 9875,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору. Загальний розмір кредиту склав - 49375,00 грн (а.с. 30-31). Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125 % річних); за всі наступі дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 90% річних, що узгоджується з п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.1 договору. Сторони погодили строк кредитування 1096 днів, з кінцевим поверненням 29 березня 2024 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначили в графіку платежів, що є додатком №1 до договору (а.с. 44). На умовах, встановлених договором, кредитодавець зобов"язався надати кредит у гривні, а позичальник одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов"язки, передбачені договором (п. 1.2 договору). 31 січня 2025 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено договір факторингу №\~31012025, у відповідності до умов якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" передав (відступив) ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" прийняв належні ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.9-24). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №\~31012025 від 31 січня 2025 року, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 562115 про надання споживчого кредиту в сумі 97888,19 грн, з яких: 36387,23 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника, 9096,83 грн - сума заборгованості за відсотками за видачу кредиту за перший день користування кредитом, 52404,13 грн - сума заборгованості за нарахованими відсотками з другого дня користування кредитом (а.с. 32). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач зобов"язання за кредитним договором не виконав, після відступлення права грошової вимоги платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснював, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 97888,19 грн, з яких: 45484,06 грн - заборгованість за основним зобов"язанням (36387,23 грн кредит + 9096,83 грн відсотки за перший день користування), 52404,13 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 7-8). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору про надання споживчого кредиту та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" за договором №\~562115 про надання споживчого кредиту від 29 березня 2021 року, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов"язання за договором позики, розрахунок заборгованості не спростував, позов визнав. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачу за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо вречулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано заявку на надання юридичної допомоги № 739 від 01 лютого 2025 року за підписом сторін за Договором № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" та адвокатського об"єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС", перелік послуг та їх ціни, витяг з Акту № 5 про надання юридичної допомоги від 01 лютого 2025 року про погодження надання правових послуг адвокатським об"єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 562115, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 години на суму 12000,00 грн - всього 16000,00 грн (а.с.41 -43). У відповідності до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу суд ухвалює про відмову. Також, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 60), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. За такого, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1211,20 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial