Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 27845,32 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 09.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №768028351, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 14100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4SV24. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти в сумі 14100,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] . Натомість, відповідач не виконував умови Договору належним чином, не сплачував платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався укладенням додаткових угод, на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року на загальну суму 27845,32 грн. Крім того, 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, на підставі якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року на загальну суму 27845,32 грн. Також 26.12.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №26/12/Е, на підставі якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року на загальну суму 27845,32 грн. Оскільки відповідач має непогашену заборгованість, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року у розмірі 27845,32 грн. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.03.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: 1) Інформацію чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка маска картки № [NUMBER] / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 2) Інформацію про переказ коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ 38569246) та зарахування на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 09.01.2022 - 14.01.2022 у сумі 14100,00 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення № В46Е4ВЕ7-F0CD-407F-A706-5F6F67ВDD8 від 09.01.2022); 3) Надати інформацію: чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 4) У разі підтвердження зарахування коштів із транзитних рахунків - ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ 38569246) на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 09.01.2022 - 14.01.2022 у сумі 14100,00 грн. (безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer; згідно платіжного доручення № В46Е4ВЕ7-F0CD-407F-A706-5F6F67ВDD8 від 09.01.2022), - просимо надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; 5) У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок Боржника) АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» виконало вимоги вказаної ухвали суду та надало витребувані документи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Тому, на підставі ст.280 ЦПК України, справу слід розглянути за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі був укладений Договір кредитної лінії № 768028351. Згідно з п.1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії на суму 14100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Договір кредитної лінії №768028351 від 09.01.2022 року підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV4SV24. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 09.01.2022 року надало відповідачу [PERSON] кредит за договором №768028351 від 09.01.2022 року у сумі 14100,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № b46e4be7-f0cd-407f-a706-5f6f67f7dd8 від 09.01.2022 року. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 832 від 02.12.2024 року на виконання кредитного договору № 768028351 від 09.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було ініційовано платіжну операцію, та 09.01.2022 о 14:39:58 перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 14100 грн. ідентифікатор платіжної операції B46E4BE7-F0CD-407F-F706-5F6F67F7BDD8. 28.11.2018 року між Клієнтом ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір), відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно з Додатковою угодою №19 від 28.11.2019 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс» п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2020 року. Згідно Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс», Сторони погодили викласти Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року у новій редакції, в тому числі, п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2021 року. Відповідно до Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, у між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2022 року. Згідно Додаткової угоди №31 від 31.12.2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2023 року. Відповідно до Додаткової угоди №32 від 31.12.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Фактором ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2024 року. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року, у розмірі 26858,32 грн., з яких: 14100,00 грн. - заборгованість по основному боргу; 12758,32 грн. - заборгованість по відсотках. Зі змісту розрахунку заборгованості, який складено ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що за період з 05.05.2022 року по 19.05.2023 року у [PERSON] наявна наступна заборгованість: тіло кредиту - 14100,00 грн.; нараховані відсотки - 13745,32 грн. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 27845,32 грн. 26.12.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №768028351 від 09.01.2022 року. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 27845,32 грн. Згідно з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 768028351 заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» становить: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 14100,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 13745,32 грн. В частині 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ст. 517 ЦК України, первісний кредитору повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. В частинах 1-3 статті 13 ЦПК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як Кредитодавець, свої зобов`язання за Договором кредитної лінії № 768028351 від 09.01.2022 року виконало у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно з ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. У позовній заяві позивач вказує, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС», на підставі договорів факторингу та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Разом з тим, кредитний договір № 768028351 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений 09.01.2022 року, тобто зі спливом більше трьох років після укладення 28.11.2018 року договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Право вимоги до [PERSON] вказано лише у реєстрі прав вимоги №175 від 05.05.2022 року і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року. Вимога на момент укладення договору мала б бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 09.01.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з [PERSON] . Отже, на момент укладення Договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28.11.2018 року боргові зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором № 768028351 від 09.01.2022 року ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 768028351 від 09.01.2022 року на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС». В постанові від 18.10.2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що оскільки позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» не надано суду доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором № 768028351 від 09.01.2022 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача ; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed