Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з 2012 року по [INFO] із рідним братом [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , а також перебування на його утриманні. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , який проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] та загинув [INFO] під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом України, в районі н.п. Новогеоргіївка Синельниковського району Дніпропетровської області. Позивачка акцентує увагу на тому, що [PERSON] вказав саме її як члена сім`ї та найближчого родича під час проходження військової служби, адже саме на її ім`я [INFO] було надіслано сповіщення сім`ї № 296 від 02.04.2024, яким повідомлено про факт загибелі її рідного брата. Батьки позивачки та загиблого брата померли, за життя [PERSON] в шлюбі не перебував, дітей не мав. Позивачка разом із загиблим братом проживали разом в її домоволодінні з 2012 року за адресою: [ADDRESS] , та позивачка перебувала на його утриманні. Від рідного брата позивачка отримувала протягом всього часу спільного проживання постійно грошові кошти, в тому числі і за період перебування на військовій службі, тобто фактично перебувала у нього на утриманні, оскільки сама не працювала, а займалася домашнім господарством. Відповідач - Міністерство оборони України не погодився з пред`явленим позовом та подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів перебування на утриманні загиблого брата. На думку відповідача, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. При цьому, необхідно довести, що надана допомога годувальника була постійним і основним джерелом існування позивача. Постійний характер допомоги означає систематичне, протягом певного періоду часу її надання, а також співвідношення розміру такої допомоги поряд з іншим джерелом доходів. Оскільки, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження вказаного факту, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив встановити факт спільного проживання та перебування позивачки на утриманні рідного брата з мотивів викладених в позовній заяві. Від відповідача Зачепилівської селищної територіальної громади в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти позову [PERSON] заперечень не має. Представник відповідача - Військової частини [NUMBER] до суду не з`явився, відзив та письмові пояснення у встановлені процесуальні строки також не надані. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 28.09.2002 позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином [PERSON] є рідним братом позивачки [PERSON] . Мати позивачки та її брата [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Батько позивачки та її брата [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Довідкою Новомажарівського старостинського округу №7 Зачепилівської селищної ради Харківської області від 20.09.2024 № 96/02-01 підтверджується, що [PERSON] з 2012 року постійно проживала разом з рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, займалися ремонтом будинку у якому проживали разом, купували меблі, дрова, предмети для домашнього побуту, мали спільний бюджет, брат допомагав фінансово позивачці, був для неї опорою і підтримкою. За життя [PERSON] у шлюбі не перебував, дітей не мав. З 2014 року [PERSON] під час АТО служив за контрактом в ЗСУ. З 2017 року по лютий 2022 року працював у сільськогосподарській фірмі «Агро Овен Ко». У березні 2022 року [PERSON] був мобілізований [INFO] та був зарахований до особового складу Військової частини [NUMBER] . [INFO] позивачки [PERSON] загинув під час виконання службових обов`язків в районі н.п. Новогеоргіївка Синельниковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 02.04.2024 Сповіщенням сім`ї № 296 [INFO] було повідомлено [PERSON] про те, що її рідний брат [PERSON] загинув [INFO] . Після загибелі рідного брата позивачка займалася організацією його поховання. Допитана у судовому засіданні 01.04.2025 свідок [PERSON] повідомила, що вона є донькою позивачки та підтвердила, що дійсно з 2012 року її мати постійно проживала разом з рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Її дядько свого власного житла не мав, тому і проживав разом з її матір`ю. Відносини у них були добрі, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, коли [PERSON] у 2022 році був мобілізований до ЗСУ він постійно пересилав на її банківську картку грошові кошти, які вона передавала своїй матері, так як остання не мала банківського рахунку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 01.04.2025 пояснила, що вона є дружиною [PERSON] , який є рідним братом загиблого [PERSON] , та підтвердила той факт, що позивачка [PERSON] та [PERSON] з 2012 року проживали разом в її будинку в с. Нове Пекельне Зачепилівського району Харківської області, так як останній не мав власного житла. Позивачка в цей час не працювала, займалася домогосподарством, а рідний брат завжди утримував позивачку, надавав їй матеріальну допомогу, оскільки він постійно мав дохід: служив в АТО, працював у фермерському господарстві, а з початку війни служив у ЗСУ. Після мобілізації [PERSON] до ЗСУ з 2022 року матеріальна допомога від брата позивачці надходила постійно, він надсилав грошові кошти на її картку, а вона потім віддавала їх [PERSON] , бо остання не мала своєї картки. Також коли брат приїжджав до дому у відпустку він також постійно надавав матеріальну допомогу позивачці. Допитана у судовому засіданні 01.04.2025 свідок [PERSON] повідомила, що вона є сестрою позивачки та підтвердила, що дійсно з 2012 року її сестра постійно проживала разом з рідним братом [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] власного житла та сім`ї не мав, тому і проживав разом з сестрою. За час спільного проживання вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, оскільки [PERSON] не працювала, вона займалася домашнім господарством, а грошові кошти заробляв [PERSON] , так як він служив в АТО, а потім працював на сільськогосподарському підприємстві. [PERSON] у 2022 році був мобілізований до ЗСУ, однак він постійно пересилав гроші позивачці через [PERSON] та [PERSON] . Крім того в судовому засіданні були досліджені копії платіжних інструкцій, роздрукованих з мобільного додатку «Приват24», з яких вбачається перерахунок грошових коштів від [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] за період з 21.02.2021 по 16.03.2024 на загальну суму 431 260,00 грн. Як встановлено з показів свідків вищевказані грошові кошти передавались позивачці на її утримання, так як остання ніде не працювала та фактично перебувала на утриманні брата. Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні позивачці необхідно для подальшої реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченою Постановою KMУ № 168 від 28.02.2022. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі і перебування фізичної особи на утриманні. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Згідно ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Враховуючи викладене, на підставі показань свідків, зібраних та досліджених у справі доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю позивачки [PERSON] та її рідного брата [PERSON] , а також перебування позивачки на утриманні брата, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved