Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

26 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Бородянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 48792 грн 31 коп. за кредитними договорами: №78297632 від 02 квітня 2023 року, №6523301 від 02 квітня 2023 року та судових витрат. Ухвалою постановленою 06 травня 2024 року Бородянським районним судом Київської області вказану цивільну справу передано за підсудністю до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана вище цивільна справа 04 червня 2024 року розподілена судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвші С.Л. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1Безпечне агенство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено Договір позики №78297632 (далі - Договір-1), із застосуванням електронного підпису відповідача. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором-1 в розмірі 35999 грн 00 коп., з яких: 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26999 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками. Крім того, 02 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] укладено Договір №6523301 про надання споживчого кредиту №6523301 (далі - Договір-2), із застосуванням електронного підпису відповідача. 24 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №24112023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором-2 у розмірі 12793 грн 31 коп., з яких: 4900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7893 грн 31 коп. сума заборгованості за відсотками. Всупереч вимогам кредитних договорів, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в загальному розмірі 48792 грн 31 коп. 05 червня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, але була повернута до суду з відміткою ТОВ «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.81) Станом на 22 квітня 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачем надано суду копію Договору-1 укладеного 02 квітня 2023 року в електронному вигляді між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] (а.с. 8,9) Згідно умов цього договору, товариство зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 9000 грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити проценти від суми позики. Позикодавець надає за Договором-1 відповідачу суму 9000 грн, кредит надається строком на 30 днів (до 02 травня 2023 року), з фіксованою процентною ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом. Як встановлено судом Договір-1 підписаний відповідачем з ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» електронним підписом, оскільки укладений в електронному вигляді. (а.с.8,9) Як зазначалось вище, вказаним договором визначено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 9000 грн в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора і надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, також суду не надано. Як вбачається з Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року у ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір факторингу, відповідно якого ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором-1. (а.с. 11-14) Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №78297632 в розмірі 35999 грн 00 коп., з яких: 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26999 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 16) Згідно з розрахунком суми заборгованості, складеної позивачем за період з 21.09.2023 по 29.02.2024 заборгованість за Договором-1 становить 35999 грн 00 коп. та складається з 9000 грн заборгованості за основним боргом, 26999 грн заборгованості за відсотками. (а.с. 17) Крім того, як вбачається з наданої позивачем копії Договору-2 укладеного 02 квітня 2023 року в електронному вигляді між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , сторони погодили, що товариство надає позичальнику кредит на суму 4900 грн, строком на 357 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99% в день, та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Також, відповідно до п.п. 2.1-2.5 п.2 Договору-2 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства, сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором. Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 02.04.2023 або 03.04.2023. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу Споживача. Товариство надає споживачу через Особистий кабінет: - консультації з питань виконання Договору, направляє різного роду повідомлення та інформацію, в тому числі у вигляді документів; - інформацію про зміни в умовах надання кредиту (якщо такі зміни передбачені Договором). Інформування споживача про зміни надання фінансової послуги щодо якої укладено Договір, здійснюється через особистий кабінет та/або Вебсайт Товариства. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом заборгованості за кредитом заборгованості за кредитом. (а.с.20) При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком, кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, також суду не надано. Як встановлено судом Договір-2 має бути підписаний відповідачем з ТОВ «Авентус Україна» електронним підписом, зважаючи на те, що він був укладений в електронному вигляді. Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 11 та 12 Закону №675-VIII позивач будь-яких доказів підтверджуючих укладення електронного договору суду не надав. Як вбачається з копії договору факторингу №24112023 від 24 листопада 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна», відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором-2. (а.с. 29-31) З копії акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24112023 від 24 листопада 2023 року вбачається, що реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу №24112023 від 24 листопада 2023 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає. (а.с. 32) Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №24112023 від 24.11.2023, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором-2 в розмірі 12793 грн 31 коп., з яких: 4900 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7893 грн 31 коп. сума заборгованості за процентами. (а.с. 33) Згідно з розрахунком суми заборгованості, складеної позивачем за період з 24.11.2023 по 29.02.2024 заборгованість за Договором-2 становить 12793 грн 31 коп. та складається з 4900 грн заборгованості за основним боргом, 7893 грн 31 коп. заборгованості за відсотками. (а.с. 34) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні учиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановленій договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на ст.1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Відповідно до ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджувалися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII (далі Закон №675-VIII ). Із прийняттям Закону №675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 №851-IV (далі Закон №851-IV) для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст. 3 Закону №675-VIII передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАС України. За змістом ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підтвердження факту укладення 02 квітня 2024 року Договору позики №78297632 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , та Договору №6523301 про надання споживчого кредиту укладеного 02 квітня 223 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] позивачем до матеріалів справи додано роздруковані примірники договорів, в яких у розділах відомостей про позичальника вказано прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код. При цьому, ці кредитні договори містять відомості про одноразові ідентифікатори, які згенеровані при підписанні відповідачем [PERSON] цих договорів. Суд зазначає, що доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «ФК «ЄАПБ» суду не надано. Зазначення у текстах договорів особистих даних [PERSON] (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім цих кредитних договорів в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, суд дійшов висновку про недоведеність в межах цієї справи укладання: - 02 квітня 2023 року Договору позики №78297632 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] ; - 02 квітня 2023 року Договору №6523301 про надання споживчого кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996-XIV) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З викладеного вище випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 755/2284/16-ц. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Проте до матеріалів справи такі виписки позивачем долучені не були, та не було заявлено клопотання про їх витребування. При цьому частина 5 статті 178 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Таким чином вже на стадії підготовки позову позивач має визначити чіткий перелік доказів, якими будуть обґрунтовуватись заявлені позовні вимоги, додати дані докази до позовної заяви, а в разі їх відсутності - вирішувати питання про їх витребування. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Проте позивач не заявляв клопотання про витребування доказів, які в силу ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано до суду ні розрахунку заборгованості, ні виписки по рахунку боржника, з яких можливо було б дослідити та перевірити розмір заборгованості та період їх нарахування. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які давали б змогу суду встановити наявність та розмір заборгованості, яку він просив стягнути з відповідача, а тому розмір боргу, який заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: №78297632 від 02.04.2023, №6523301 від 02.04.2023 в загальному розмірі 48792 грн 31 коп., задоволенню не підлягає. Згідно з приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: dismissed