Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

13 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (надалі також позивач, ТОВ «Діджи Фінанс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідачка, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3803351 від 19 травня 2021 року в розмірі 6225 грн 00 коп. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної\~ради Полтавського\~району Полтавської\~областіна запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , (а.с. 57), суд своєю ухвалою 17 березня 2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 58). Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19 травня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та рівня відповідальності, в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі також ТОВ «Мілоан»), [PERSON] подано заявку на отримання кредиту № 3803351. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідачки на веб-сайті ТОВ «Мілоан». Позивачем зазначено, що законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідачка підтверджує прийняття умов кредитного договору № 3803351 від 19 травня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан». Відповідачка уклала договір про споживчий кредит № 3803351 від 19 травня 2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 1500 грн. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. У подальшому, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 06Т від 10 серпня 2021 року, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3803351 від 19 травня 2021. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідачки. Відповідно до договору витягу до Договору факторингу № 06Т від 110 серпня 2021 року новий кредитор набув право вимоги до [PERSON] за договором № 3803351 від 19 травня 2021 року в сумі 6225 грн, із яких: 1500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4575 грн заборгованість за відсотками, 150 грн заборгованість за комісією. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги на адресу відповідачки з вимогою про погашення боргу за кредитним договором в сумі 6225 грн. На даний час, відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання, призначене на 17 квітня 2025 року представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 66), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 6- зі звороту). Також, у наданій до суду 20 березня 2025 року заяві позивач просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, задовольнити заяву у повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи позивач не заперечував (а.с. 60). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57). Судова повістка на 17 квітня 2025 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17 березня 2025 року, якою встановлювався відповідачці п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов,направлялись на зареєстровану адресу відповідачки, однак повернулись до ізвідміткою поштового відділення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 22 березня 2025 року (а.с. 62-65). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачці, отже суд дійшов висновку про те, що відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 17 березня 2025 року вважається такою, що вручена відповідачці. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17 березня 2025 року суд встановлював відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідачка не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачкою відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено,\~що 19 травня 2021 року відповідачка [PERSON] подала на сайті: miloan.ua анкету-заяву на отримання кредиту № 3803351 (а.с. 11). 19 травня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит № 3309982 (надалі також Договір) (а.с. 28-31). Відповідно до пункту 1.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим Договором. Згідно з пунктом 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 1500 грн 00 коп. Відповідно до умов пункту 1.3. Договору, кредит надається загальним строком на 4 дні з 19 травня 2021 року (строк кредитування). Згідно з пунктом 1.4. Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23 травня 2021 року. Згідно з підпунктами 1.5.1 1.5.2. пункту 1.5. Договору комісія за надання кредиту: 150 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 75 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до пунктів 1.6.-1.7. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. За умовами пункту 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до 2.3.1 Договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені таблиці. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з пунктами 6.1.-6.2. Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. Згідно з Додатком № 1 та Додатком № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту (а.с. 32-33). Відповідно до платіжного доручення 46628643 від 19 травня 2021 року підтверджено переказ коштів ТОВ «Мілоан» відповідачці [PERSON] у розмірі 1500 грн 00 коп. згідно з кредитним договором 3803351 (а.с. 35). Анкета-заява на кредит № 3803351 складена на сайті miloan.ua, крім іншого містить хронологію вчинення усіх дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину (а.с. 11). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» за вказаним кредитним договором складала 6225 грн (а.с. 15). Судом встановлено,\~що 10\~серпня 2021\~року між\~ТОВ «Мілоан»\~таТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір відступлення прав вимоги № 06Т, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3309982 від 19 травня 2021 року (а.с. 17-21). Відповідно до умов підпунктів 1.1.-1.2. пункту 1 Договору, передбачено, що на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу № 06Т від 10 серпня 2021 року до ТОВ «Діджи Фінанс» до перейшло право вимоги за договором про споживчий\~кредит №\~3803351\~від 19\~травня 2021\~року боржник [PERSON] у розмірі 6225 грн із них: сума заборгованості за тілом 1500 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 4575 грн, сума заборгованості за комісією 150 грн (а.с. 14). Згідно з платіжними інструкціями ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги (а.с. 39-45). 27 вересня 2023 року відповідачці надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Надано термін для добровільного врегулювання відповідачем зобов`язання (а.с. 37). З матеріалів справи вбачається, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 3803351\~від 19\~травня 2021\~року виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про споживчий кредит № 3803351 від 19 травня 2021 року, за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 6225 грн, з яких 1500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4575 грн заборгованість за відсотками, 150 грн заборгованість за комісійними винагородами. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~19\~травня 2021\~рокувідповідно до анкети-заяви на кредит № 3803351, укладений договір про споживчий кредит № 3803351, відповідно до\~якого відповідачка отримала кредит в сумі 1500 грн 00 коп. строком на 4 дні, з 19 травня 2021 року по 23 травня 2021 року. Відповідно до платіжного доручення № 46628643 від 19 травня 2021 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 35). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про споживчий кредит № 3803351 від 19 травня 2021 року у розмірі 1500 грн, не сплатила заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги в сумі 4575 грн та комісію в сумі 150 грн. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі Договору факторингу № 06Т від 10 серпня 2021 року набуло статус нового кредитора за договором про споживчий кредит № 3803351 від 19 травня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. За змістом витягу з Додатку до Договору факторингу № 06Т від 10 серпня 2021 року до ТОВ «Діджи\~Фінанс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 3803351 від 19\~травня 2021\~року доборжника [PERSON] у розмірі 6225 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за тілом 1500 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками 4575 грн 00 коп., сума заборгованості за комісією 150 грн (а.с. 14). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачкою не повернуті, а також, що відповідачкою добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 3803351 від 19 травня 2021 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп., заборгованості за відсотками - 4575 грн 00 коп., заборгованості за комісією 150 грн. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 3803351 від 19 травня 2021 року, в загальному розмірі 6225 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 4575 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісійною винагородою 150 грн. Відповідачка заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надала, власний розрахунок не надала. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 8). Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки по справі [PERSON] у розмірі 2422\~грн 40\~коп.на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19 лютого 2025 року, в якому вказано про надання юридичних послуг Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»: на загальну суму 4000 грн. (а.с. 10), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 19 лютого 2025 року (а.с. 16), договір № 01/11 про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року (а.с. 25-27), додаткову угоду від 19 лютого 2025 року № 3803351 до договору № 01/11 про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року (а.с. 34). Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, те що позов задоволено, а також те, що відповідачка не надала заперечень та не просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved