Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову зазначає про те, що 03 травня 2018 року нею було укладено шлюб з відповідачем, який зареєстровано Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис №194. Шлюбні стосунки між ними не склались, тому вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. З відповідачем вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у вихованні дитини не бере та не надає фінансової допомоги на її утримання. В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за її позовом до цього ж відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Однак, окрім основних витрат на утримання дитини, позивачка несе і додаткові витрати, які також не фінансуються відповідачем, а саме дитина перенесла операцію, що понесло додаткові витрати у розмірі 2260 грн., які пов`язані з відібранням та дослідженням необхідних аналізів. Додатковими витратами є також відвідування дитиною приватного дитячого садочка, оскільки місце проживання дитини не зареєстроване у зв`язку із ненаданням відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дитини, що позбавляє можливості влаштувати дитину у комунальний заклад дошкільного виховання. Загальний розмір понесених додаткових витрат становить 52260 грн., у зв`язку із чим вона просить стягнути з відповідача 50% додаткових витрат у розмірі 26130 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.03.2025 у справі відкрито провадження із призначенням спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштовим зв`язком копії ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви, які ним отримано 10.04.2025. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до ч. 9 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною першою ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , долученою до матеріалів справи. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 03 травня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2018. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ст. 185 СК України вказано, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/10, аналіз відповідних приписів закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність обставин, які стали підставою для понесення додаткових витрат, має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути додаткові витрати на дитину, які понесені у зв`язку з відвідуванням дитиною приватного дитячого садка, оскільки відповідач не дає згоди на реєстрацію місця проживання дитини, що позбавляє позивача можливості влаштувати дитину у комунальний заклад дошкільного виховання, а також хвороба дитини. Загальна сума понесених додаткових витрат позивачем, яка зазначена у позові 52260 грн., 50% з яких позивач просить стягнути з відповідача. Позивачем на підтвердження понесених витрат надано суду Договір №115 від 02.10.2024 про надання освітніх послуг, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , із додатковою угодою до нього, згідно яких п.2.1.6 додаткової угоди визначено «Надати дитині можливість перебування в Закладі та згідно з режимом роботи з 8.00 до 19.00». Згідно п.7 додаткової угоди, на строк дії даної додаткової угоди Сторони встановили наступний особливий порядок оплати послуг Виконавця (на відміну від загального порядку, встановленого у розділі 3 Договору) 11500 грн. та платіжні інструкції по оплаті за договором 115 від 02.10.2024 за надання освітніх послуг. Також позивачем надано суду адміністративний акт від 11.03.2025, згідно якого позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання дитини, [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання матері, тобто позивача. Причиною відмови у проведення реєстрації місця проживання дитини у даному акті зазначено: «відсутня згода батька дитини на реєстрацію місця проживання згідно п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 №265. Крім того, до позовної заяви позивачем долучено консультативний висновок спеціаліста md_1570283 від 11.11.2024, направлення на госпіталізацію № md_1570384, виписку із медичної картки стаціонарного хворого №2480 [PERSON] , а також фіскальний чек на суму 2090,00 грн. оплачених позивачем ТОВ «ЦСМ «МЕДФЕМЕЛІ» за проведені медичні дослідження. Таким чином, на наведені витрати відносяться до додаткових витрат передбачених ст. 185 СК України і понесені в інтересах дитини витрати позивача на медичне обстеження та освітні послуги, на загальну суму 52260,00 грн. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню 50 % відсотків витрат понесених позивачем на медичне обслуговування дитини та оплату освітніх послуг у сумі 26130,00 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved