Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 37313,00 грн, з яких 7100 прострочена заборгованість за кредитом, 30213,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, та понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.02.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено в електронній формі - кредитний договір № 1348-1653 на суму 8100,00 грн на строк 300 днів з базовим періодом 14 днів, промо-ставка 1,75% в день, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 2,50% в день. Позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8100 грн, але відповідач не в повному обсязі виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлений договором строк. Станом на 16.01.2025 до суду заборгованість становить 57687,50 грн., з яких 7100,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 50587,50 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач вирішив застосувати програму лояльності та звернутися до суду за стягненням частини заборгованості, а у разі погашення позичальником 37313,00 грн списати заборгованість у розмірі 20374,50 грн. Відзив не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 13.02.2024 між позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1348-1653, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 8100,00 грн., строком 300 днів зі сплатою процентів. Дата повернення (виплати) Кредиту 08.12.2024 року. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 8100,00 грн. підтверджено довідкою про перерахунок грошових коштів на картку АТ КБ Приватбанк [NUMBER] . Номер картки зазначено у Договорі про відкриття кредитної лінії у графі персональних даних позичальника. Як вказує позивач, станом на 16.01.2025, загальна заборгованість становить 57687,50 грн., з яких 7100,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 50587,50 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач вирішив застосувати програму лояльності та звернутися до суду за стягненням частини заборгованості: 37313,00 грн, з яких 7100 грн за тілом кредиту, 30213,00 грн за нарахованими процентами. А у разі погашення позичальником 37313,00 грн позичальник погоджується списати решту заборгованості у розмірі 20374,50 грн. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі\~ Договору про відкриття кредитної лінії отримав у користування кредитні грошові кошти у розмірі 8100 грн та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Дані обставини не спростовано. Подані позивачем докази підтверджують, що відповідач не повернув кредит та боргує кредитору 7100 грн тіла кредиту. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому позов у частині вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 7100 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення процентів за користування кредитом. Кредитний договір укладено 13.02.2024. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Інших умов введення в дію статті 8 цього Закону не встановлено. Отже, Договір\~ про відкриття кредитної лінії № 1348-1653 від 13.02.2024 укладено після набрання чинності змінами до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», внесеними Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Проте, як зазначив позивач, цим же Законом № 3498-IX від 22.11.2023, до Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» було внесено доповнення: пункт 17. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту включаються до нормативно-правового акта у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Перехідні положення включаються також, якщо нормативно-правовими актами, що застосовувалися до набрання чинності прийнятим (виданим) нормативно-правовим актом, встановлювався інший порядок регулювання відповідних суспільних відносин; якщо необхідно передбачити збереження обсягу і змісту норм права, спрямованих на захист прав і свобод громадян та інтересів юридичних осіб, що існували за попереднього регулювання. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Тобто, перехідний період, тимчасова норма права передбачена саме для суспільних відносин, що виникли до зміни правового регулювання відповідним законом. А у даному випадку, пункт 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» поширює свою дію на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Частина п`ята ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» набрала чинності 24.12.2023, є нормою прямої дії та договори про споживче кредитування, укладені після цієї дати, повинні не суперечити положенням цієї норми. Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1653 від 13.02.2024 промо-ставка\~ становить 1,75 % в день, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 2,50 в день (пункти 4.10, 4.15, 10.1). Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Суд констатує, що Пункти 4.10, 4.15, 10.1 Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1653 від 13.02.2024\~ є нікчемними в частині встановлення розмірів промо-ставки, зниженої % ставки, стандартної % ставки у розмірі, що перевищує 1%. При цьому, дійсність умов Договору про відкриття кредитної лінії № 1348-1653 від 13.02.2024 в частині платності кредиту, зобов`язання позичальника сплатити проценти за користування Кредитом суд сумніву не піддає. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом. Тому, у частині вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними грошовими коштами позов є обґрунтованим частково та підлягає частковому задоволенню. Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 27.02.2024, через 14 днів з дня отримання кредиту, позичальник повернув частину кредиту та сплатив нараховані проценти у повному обсязі: 1000 грн кредиту та 1 984,50 грн процентів. Починаючи із 27.02.2024 позичальник фактично користувався кредитом у розмірі 7100 грн. Тому, слід нарахувати проценти у межах строку кредитування за 286 днів користування грошовими коштами у розмірі 7100 грн. Розмір процентів за користування кредитними коштами у сумі 7100 грн протягом 286 днів, із розрахунку денної процентної ставки 1% на залишок кредиту, становить 20306 грн. Розмір процентів, які нарахував позивач, становить 50587,50 грн. Розмір процентів які позивач просить стягнути, застосувавши програму лояльності - 30213,00 грн. Тому суд вирішив, що проценти, розраховані судом у розмірі 20306 грн, слід стягнути із відповідача на користь позивача, задоволивши позов у цій частині частково. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 27406*2422,40/37313 = 1779,23 грн. На підставі викладеного

Outcome: partial