Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що із [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини між ними погіршилися і вони припинили спільне проживання. Відповідач з 2014 року свідомо самоусунувся від виховання дочки, жодної участі в її житті не приймає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не цікавиться її навчанням, не забезпечує матеріально, не відвідує дитину та не спілкується з нею. Станом на листопад 2023 року заборгованість за аліментами складає 82424 грн. 43 коп. 22 квітня 2024 року [PERSON] оформлено заяву, яку посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бояринцевою В.В. про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. При цьому пояснила, що у період 2006 - 2014 років проживала з відповідачем однією сім`єю. Після народження дочки [PERSON] відносини між ними погіршилися та вона з дитиною виїхала у м. Київ. Від народження дочки відповідач нею не цікавився, жодного разу її не відвідував, ніякої участі у її житті не приймав, матеріальної допомоги на її утримання не надавав. Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною вона йому не чинила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Деражненської сільської ради Рівненської області у судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши думку малолітньої [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , позивач у справі, батьком - [PERSON] (відповідач у справі). Відповідно до судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 13.09.2017 року у справі № 569/13429/17, який набрав законної сили 13.09.2017 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. Із матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] у м. Києві та перебуває на її утриманні, орендують житло, для дитини створені належні умови для проживання та виховання. У довідках спеціалізованої ЗОШ № 291 з поглибленим вивченням іноземної мови від 05.12.2023 р., ліцею № 100 «Поділ» Подільського району м. Києва, характеристиках, зазначено, що малолітня [PERSON] навчається у вказаних навчальних закладах, активну участь у її вихованні та навчанні приймає матір [PERSON] . Відомостей про те, що батько дитини [PERSON] цікавився навчанням дочки, відвідував вказані навчальні заклади зазначені письмові докази не містять. Із довідок Костопільського районного відділу ДВС у Рівненській області від 01.08.2019 р., № 21604 від 10.09.2024 р., розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] не сплачує, станом на листопад 2023 року заборгованість за аліментами складає 82424 грн. 43 коп. Ухвалою Костопілького районного суду Рівненської області від 02.07.2018 року оголошено розшук боржника [PERSON] . Постановами державного виконавця Костопільського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2023 року, 04.12.2023 року накладено арешт на грошові кошти та майно боржника [PERSON] , оголошено розшук майна боржника, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві полювання, керування транспортними засобами. 04.12.2023 року державним виконавцем внесено відомості про боржника [PERSON] за несплату аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] до Єдиного реєстру боржників. 22.04.2024 року [PERSON] подано нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Зазначена заява [PERSON] вказує на те, що він свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дочки [PERSON] , така поведінка відповідача свідчить про нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та змінити її неможливо. Судом встановлено, що від народження малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач за цей час дочку не відвідував, з нею не спілкувався, станом її здоров`я, навчанням, духовним розвитком не цікавився, матеріально не забезпечував. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що батька [PERSON] ніколи не бачила та взагалі його не знає. Він їй не телефонує, не спілкується з нею, не цікавиться її життям. Вона намагалася з ним зв`язатися по телефону, але він не виявив бажання з нею зустрітися. Її утриманням та вихованням займається лише матір. Із висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.03.2025 року вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO], не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться її навчанням. Дитину не відвідує та не спілкується з нею. Вваажає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO]. Таким чином встановлено, що відповідач свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] . Винна поведінка відповідача порушує законні права та інтереси дитини на гармонійний духовний розвиток та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, справа № 520/8264/19, висловлено правову позицію, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо один із батьків значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Оскільки відповідач фактично з 2014 року належним чином не виконував свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки [PERSON] суд вважає, що є правильним застосування до нього крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. У ході розгляду справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] без поважних причин, залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав сплатила судовий збір 1211 грн. 20 коп., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі наведеного та

Outcome: approved