Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. У травні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки з догляду за дитиною, а саме: не займається вихованням та створенням належних умов життєдіяльності дитини, життям дитини не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні не приймає. Відповідач написала нотаріально завірену заяву від 27.03.2024 року про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та відмовляється від батьківських прав у повному обсязі стосовно малолітнього сина - [PERSON] . Дитина разом з позивачем є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] - «Прихисток для своїх» та знаходиться на повному утриманні позивача. Всі питання пов`язанні із утриманням та вихованням дитини, позивачем вирішуються самостійно, без участі та підтримки відповідача. Оскільки відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, позивач звернувся до суду з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав. ІІ. Виклад позиції відповідача. 17 липня 2024 року відповідач подав до Херсонського міського суду Херсонської області заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.07.2024 року. 18 липня 2024 року представник позивача через електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. 18 липня 2024 року сільський голова Коблівської сільської ради через електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи та прийняти рішення за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті з розгляду іншої кримінальної справи, підготовче засідання відкладено на 08.08.2024 року. 17 липня 2024 року відповідач подав до Херсонського міського суду Херсонської області заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано Головуючому у справі 19.07.2024 року. У зв`язку із відсутністю висновку виконавчого комітету Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 05.09.2024 року. У зв`язку із ненадходженням висновку виконавчого комітету Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 07.10.2024 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 28.11.2024 року. 20.10.2024 року представник Коблівської сільської ради подав заяву про долучення рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав від 11.04.2024 року №58. 20.10.2024 року представник Коблівської сільської ради подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із відсутністю енергопостачання у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області, судове засідання призначено на 27.01.2025 року. 27.01.2025 року представник Коблівської сільської ради подав заяву про долучення до матеріалів справи висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . У зв`язку із перебуванням Головуючого у нарадчій кімнаті з розгляду іншої цивільної справи, судове засідання відкладено на 14.03.2025 року. У зв`язку із перебування Головуючого у нарадчій кімнаті з розгляду кримінальної справи, судове засідання відкладено на 10.04.2025 року. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення учасників справи, про день час та місце проведення судового засідання та їх неявкою, судове засідання відкладено на 23.04.2025 року. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи відповідач не з`явився, у заяві від 17.07.2024 року розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Представник Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести без його участі, справу просив вирішити з урахуванням рішення виконавчого комітету Коблівської сільської ради, як органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи згоду сторін та третіх осіб про розгляд справи у їх відсутності, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку загального позовного провадження. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 05.03.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №193 та 18.10.2022 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до заяви зареєстрованої в реєстрі за №352 від 27.03.2024 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., [PERSON] , [INFO] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та просила розглядати справу без її участі. Відповідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26.06.2023 року №4810-7001819660 [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики Херсонської спеціальної школи І-ІІ ступенів №27 з поглибленим вивченням інформатики та іноземних мов, [PERSON] має добрий загальний розвиток, врівноважений, розсудливий, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Відповідальний. Виконує доручення. Протягом усього навчання батьки приділяли достатньо уваги вихованню сина. Але, останнім часом навчанням та вихованням сина займається батько. Систематично відвідує батьківські збори, піклується про безпеку та здоров`я дитини. Опікується виховним процесом і надає допомогу у навчанні. Батько відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків. Відповідно інформації коменданта мешканців «Прихистку для своїх» [PERSON] сам опікується своїм сином. За рік перебування у прихистку мати жодного разу до дитини не з`явилась. [PERSON] гарний батько, який створює всі умови для розвитку та навчання дитини. Згідно висновку від 11.04.2024 року №58 виконавчий комітет Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, діючи в інтересах дитини дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього - [PERSON] , [INFO] . ІV. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. За умовами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом п. п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних у матеріалах справи доказів встановлюється, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , з дитиною не проживає, участі у її вихованні, забезпеченні не приймає, у березні 2023 року склала нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав у повному обсязі відносно свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а отже свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У поданій до суду заяві не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її дитини. Таким чином встановлено, що дитина не отримує від матері жодної турботи та допомоги для морального і фізичного розвитку, з огляду на таке ставлення відповідача до дитини та відсутність турботи та піклування про неї, систематичне не виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини і байдужість по відношенню до її життя, позбавлення відповідача батьківських прав повністю відповідає інтересам самої дитини, [PERSON] , [INFO] , і є справедливим, передбачуваним та невідворотним наслідком свідомого вибору самої [PERSON] , тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно квитанції №133777911 від 30.04.2024 року позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача у на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved