Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду щомісячно і до досягнення повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , яка проживає разом із позивачем. Відповідач є батьком дитини, але не виконує батьківських обов`язків щодо її утримання та не надає матеріальної допомоги добровільно. У зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 07.04.2025 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився надав заяву, у якій простив розгляд справи проводи за його відсутності позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини сергія [NUMBER] . З позовної заяви та доданих документів вбачається, що дитина проживає з позивачем, а відповідач не бере участі в її утриманні. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України встановлює, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Проживання окремо від дитини не звільняє від обов`язків щодо її утримання. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. Позивач обрала стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність інших утриманців, а також інші істотні обставини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно з ч.5 ст.183 СК України, на одну дитину аліменти можуть стягуватися у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 доходу відповідача. Однак, враховуючи відсутність доказів щодо матеріального становища відповідача, наявність у нього інших утриманців або інших обставин, які б обґрунтовували стягнення аліментів у розмірі 1/3, суд вважає за доцільне частково задовольнити позов, визначивши розмір аліментів у межах 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, що є стандартним розміром для однієї дитини відповідно до законодавства, тому бере до уваги доводи відповідача. Будь-які докази щодо наявності у відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати аліментів чи інших обставин, що впливають на розмір аліментів, до матеріалів справи не надано. Водночас позовні вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів (50% прожиткового мінімуму) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову, тобто з 13.02.2025. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, та беручи до уваги, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial