Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.11.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро" укладено договір кредитної лінії № L4620899 з [PERSON] . Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти. В свою чергу позичальник, не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становив 21\~950,00 грн., та складався з тіла кредиту з розмірі 10\~000,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1 950,00 грн., а також інших заборгованостей (в тому числі комісією та пенями) в розмірі 10000,00 грн.. 01.07.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № L4620899, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору № 01072019 від 01.07.2019 відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 21950,00 грн.. 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором - ТОВ «ВІН ФІНАНС», яка становить 33500,86 грн., з яких: заборгованість відповідача за кредитним договором № L4620899 від 12.11.2018 року - 21950,00 грн.; сума збитків з урахуванням 3% річних - 1975,87 грн.; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань-9574,99 грн.. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № L4620899 від 12.11.2018 року у загальному розмірі 33500,86 грн., яка складається з: суми заборгованості 21\~950,00 грн., суми інфляційних витрат 9\~574,99 грн., суми 3% річних 1\~975,87 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просить суд розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує ( а. с. № 5). Відповідач у\~судове\~засідання \~не\~з`явилася,\~\~про день,\~\~час та\~\~місце розгляду \~справи\~ повідомлялася\~ судовими повістками, \~надісланими \~їй\~ через\~"Електронний\~суд",\~які \~відповідач отримала \~вчасно,\~ про\~ що свідчать\~ реєстри підтверджень\~ про отримання \~документів з\~ "Електронного\~ суду"\~ учасниками справи\~ (а.с. \~№ 45,\~ 48,\~ 50,\~ 52).\~ Причину неявки\~ суду\~ не\~ повідомила. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 22.04.2025 р. ухвалено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 12.11.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дінеро» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № L4620899 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія«Дінеро» надало відповідачу кредит в сумі 10 000 грн.. Договір був укладений в електронній формі (а. с. № 13 19). ТОВ «ФК «Дінеро» виконало умови Кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти. В свою чергу відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становив 21\~950,00 грн., та складався з тіла кредиту з розмірі 10\~000,00 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1950,00 грн., а також інших заборгованостей (в тому числі комісією та пенями) в розмірі 10000,00 грн.. 01.07.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № L4620899, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача (а. с. № 7-12). Станом на\~дату укладення\~договору відступлення\~права вимоги\~№01072019\~від 01.07.2019,\~сума заборгованості\~відповідача перед\~новим кредитором\~-\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Довіра\~та Гарантія»\~за Кредитним\~договором становила\~21950,00\~грн.\~(а.\~с.\~№ 29). 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором - ТОВ «ВІН ФІНАНС», яка становить 33500,86 грн., з яких: - заборгованість за кредитним договором № L4620899 від 12.11.2018 року - 21950,00 грн.; - сума збитків з урахуванням 3% річних - 1975,87 грн.; -\~сума збитків\~інфляційних втрат\~за несвоєчасне\~виконання кредитних\~зобов`язань\~-\~9574,99\~грн. (а. с. № 20-22, 27, 28, 29). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 629 ЦК України). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. \~ \~ \~ \~Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. \~ \~ \~ \~Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Ураїни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України "Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні"\~від 24\~лютого 2022\~року №\~64/2022,\~затвердженим Законом\~України "Про\~затвердження Указу\~Президента України\~"Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні",\~у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~пункту 20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України,\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану\~введено в\~Україні воєнний\~стан із\~05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб,\~який неодноразово\~продовжувався,\~зокрема з\~05\~години 30\~хвилин 8\~лютого 2025\~року строком\~на 90\~діб згідно з Указом Президента № 26/2025 від 14.01.2025. Отже, з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми підлягають задоволенню включно по 23 лютого 2022 року, тобто суми інфляційних втрат з листопада 2021 по 23.02.2022 року включно (а.\~с.\~№ 27), що становить 385,96 грн. (100,80+100,60+101,30+83,26=385,96), та 3% річних з 18.10.2021 по 23.02.2022 року включно, що становить 232,73 грн. (21\~950х3%х129:365:100=232,73). Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 було доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМ\~України від\~11\~березня 2020\~р.\~№ 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Постановою КМ\~України від\~27\~червня 2023\~р.\~№ 651\~«Про відміну\~на всій\~території України\~карантину,\~встановленого з\~метою запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи викладене суд вважає, що строк позовної давності для звернення до суду з вищевказаною позовною заявою позивачем не пропущено. На час розгляду справи судом, факт отримання\~кредиту та\~його розмір\~відповідачем\~не спростовано\~належними та\~допустимими\~доказами, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань за Кредитним договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, а також не надано заперечень щодо розрахунку суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови Кредитного договору та чинного законодавства України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача . \~ \~ \~ \~Згідно платіжної інструкції № 28401133 від 09.10.2024 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а. с. № 26). Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати позивача на професійну правничу становлять 5000 гривень та складаються з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з додатками, що підтверджується копією Договору № 36 про надання правової допомоги від 25.04.2024, копією додаткової угоди від 25.04.2024 р. до Договору № 36 про надання правової допомоги від 25 квітня 2024 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» щодо стягнення кредитної заборгованості (а. с. № 23, 31, 32-33). Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Outcome: partial