Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05 вересня 2022 року об 11 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті доріг по вулиці Володимира Великого між будинками № 61 та № 85 відбулося зіткнення автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а власник транспортного засобу «Volkswagen» BEETLE д.н.з. [NUMBER] [PERSON] матеріальну шкоду. Згідно постанови №465/5564/22 Франківського районного суду м Львова від 10.08.2023 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП, однак в даній постанові суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то вона, [PERSON] , отримала страхове відшкодування від страхової компанії. Однак, враховуючи, що виплати страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, то з [PERSON] , як особи, яка завдала шкоду, підлягає стягнення на користь [PERSON] різниці між завданим розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до Висновку експерта №22251 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження складеного 20.10.2023 року судовим експертом Холодцовим Д.В., вартість відновлювального ремонту, автомобіля VOLKSWAGEN BEETLE, реєстраційний номер [NUMBER] , в цінах на дату ДТП без врахування податку на додану вартість, становила 276\~260 (двісті сімдесят шість тисяч двісті шістдесят) гривень 82 коп., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в цінах на дату ДТП без врахування податку на додану вартість, становила 124\~322 (сто двадцять чотири тисячі триста двадцять дві) гривні 53 коп. Враховуючи вищезазначене [PERSON] , як винний водій в ДТП, має здійснити доплату відшкодування завданої шкоди [PERSON] , як власнику пошкодженого автомобіля у розмірі 152\~938 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 29 коп. В подальшому через канцелярію суду представником позивачки - адвокатом Петриною С.М. подано клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" у зв"язку з відмовою від позову. Заяву обгрунтовує тим, що після відкриття провадження у справі страховою компанією визнано позовні вимоги та сплачено грошові кошти позивачці. Відтак, в цій частині позовних вимог просить закрити провадження. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 прийнято відмову позивачки [PERSON] від позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди у цивільній справі №465/148/24, провадження у цивільній справі №465/148/24 в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" закрито у зв"язку із відмовою позивачки від позову. Підстави такого рішення викладені в ухвалі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 10.08.2023 в адміністративній справі №465/5564/22, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Разом з тим, даною постановою встановлено, що є доведеним факт порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Згідно постанови, 05.09.2022 року об 11 год. 30 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 61 [PERSON] , рухаючись на автомобілі Skoda Octavia, [NUMBER] , по міжбудинковому проїзду на перехресті рівнозначних доріг, де черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не дав дорогу автомобілю Volkswagen Beetle, [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який наближався до нього праворуч, після чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.12 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України,\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вказана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. Так само,не потребують доказуванню дата, час, місце та обставини вчинення ДТП, оскільки такі встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили. При цьому, Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 18 лютого 2020 року у справі № 916/2586/18, зазначив, що з правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, закриття провадження у справі за спливом строків давності накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною та не виключає винуватості особи, відносно якої закрито провадження у справі, та не звільняє від відповідальності за шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні водія, який спричинив ДТП, ні страхову, в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність. Згідно полісу № 208978634 обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, станом на момент ДТП - 05 вересня 2022 року, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля Skoda\~Octavia,\~ [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ВУСО". Відповідно до Висновку експерта №22251 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження складеного 20.10.2023 року судовим експертом Холодцовим Д.В., вартість відновлювального ремонту, автомобіля VOLKSWAGEN BEETLE, реєстраційний номер [NUMBER] , в цінах на дату ДТП без врахування податку на додану вартість, становила 276\~260 (двісті сімдесят шість тисяч двісті шістдесят) гривень 82 коп., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в цінах на дату ДТП без врахування податку на додану вартість, становила 124\~322 (сто двадцять чотири тисячі триста двадцять дві) гривні 53 коп. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2025 прийнято відмову позивачки [PERSON] від позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди у цивільній справі №465/148/24, у зв"язку з виплатою позивачці грошових коштів в якості страхового відшкодування. В позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача, як винного водія в ДТП 152\~938 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 29 коп. матеріальної шкоди, пов"язаної з пошкодженням транспортного засобу. Позивачкою до позовної заяви долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , з якого вбачається, що власником автомобіля «Volkswagen» BEETLE д.н.з. [NUMBER] є позивачка - [PERSON] . Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить 152\~938 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 29 коп. Відповідачем не долучено будь - яких доказів, які б спростовували наявні в матеріалах справи документи, чи докази, котрі свідчать про те, що в даних документах наявні неповні, недостовірні дані з приводу обставин ДТП та встановлення розміру страхового відшкодування, яке має бути виплачене позивачці. Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом, своїм правом подати відзив на позовну заяву надалі не скористався. Дії відповідача зумовили цивільно-правові наслідки, які були спричинені дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачкою право вимоги до винної особи про виплату різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі. Як зазначалося вище у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691- цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного суду\~України №\~14\~від 18\~грудня 2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. До позовної заяви долучено копію дублікату квитанції №Р24А283927495D28059 від 19.09.2022, з якого вбачається, що позивачка понесла витрати на проведення експертизи в розмірі 2000 грн. Крім того, з платіжної інструкції №0.0.3399699646.1 від 08.01.2024 вбачається, що за подання позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 2080,14 грн. Відповідно до змісту ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викаденого,

Outcome: approved