Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , таким, що припинено, та звільнити від сплати заборгованості по стягненню аліментів, яка виникла, починаючи з 18.09.2020. Позов мотивований тим, що у шлюбі з [PERSON] у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] . Згодом [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який удочерив [PERSON] , проте позивачу продовжують нараховувати заборгованість по аліментам, хоча обов`язок по утриманню неповнолітньої дочки фактично припинено. 23.04.2025 від [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому відповідачка зазначила, що зі свого боку вчинила всі дії, щоб повідомити державному виконавцю про усиновлення дитини та необхідність припинення стягнення аліментів з [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте останній надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.п.36). Відповідачка до суду також не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.8). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.11.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.9). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.03.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON] (а.п.10). На підставі виконавчого листа №2/742/551/15 від 31.03.2015 (а.п.11) відділом ДВС Прилуцького МРУЮ було відкрито виконавче провадження №47296065 (а.п.12, 13), а 09.07.2024 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.п.14). З матеріалів цивільної справи №2-о/742/73/20 вбачається, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2020 малолітню [PERSON] , [INFO] , було усиновлено [PERSON] , що підтверджується також копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , у якому прізвище дитини змінено на [PERSON] та її батьком зазначений [PERSON] (а.п.15). 06.01.2023 [PERSON] зверталася до Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) із повідомленням про те, що дитина була усиновлена, тому необхідно здійснити перерахунок заборгованості по аліментам (а.п.16). Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК У країни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України. Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Аналіз положень частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Саме така правова позиція вказана в Постанові Верховного Суду у справі 522/5039/21, провадження № 61-41547св22. Відповідно до ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.223 СК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розмірі платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, оскільки рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області дитину [PERSON] , відносно якої у позивача був обов`язок по сплаті аліментів, було усиновлено [PERSON] , то з моменту набрання рішенням законної сили, такий обов`язок слід припинити, а [PERSON] слід звільнити від сплати заборгованості по стягненню аліментів по утриманню неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка виникла починаючи з 18.09.2020. На підставі викладеного та ст.180, 197, 207, 223, 225, 232, 231 СК України,

Outcome: approved