Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надійшла позовна заява до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 19 022,96 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є суб`єктом користування послуг (індивідуальним споживачем), які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". Взаємовідносини між позивачем та відповідачкою врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності 01.12.2021. За період з 01.10.2021 по 01.12.2024 за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 16 987,52 грн, крім того, відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за період з січня 2024 року по листопад 2024 року у розмірі 1 608,76 грн та три відсотки річних за період з 21.12.2023 по 30.11.2024 у розмірі 426,68 грн. Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Інші заяви по суті справи. Відповідачка [PERSON] 08.01.2025 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з позовними вимогами позивача з огляду на наступне. Частинами 1, 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до пунктів 24-25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005, споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. На неодноразові звернення до позивача про розірвання Договору надання послуг з постачання теплової енергії та Договору надання послуги з постачання гарячої води, оскільки вона послугами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не користується, позивач відмовився від розірвання договору при цьому посилаючись на те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не наділено повноваженнями щодо надання споживачам дозволу на відключення від мереж централізованого опалення. Свідченням того, що вона не користується комунальними послугами, які надає позивач є незмінність показників лічильника. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник позивача - провідний юрисконсульт Посенко А.О. 17.01.2025 подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що підприємство не погоджується із запереченнями проти позову відповідачки [PERSON] виходячи з наступного. Відповідачка [PERSON] є споживачем послуг з теплової енергії, що надається підприємством за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 408206817 від 16.12.2024 власником квартири за зазначеною адресою є відповідачка [PERSON] . Станом на 01.12.2021 та на день подання відповіді на відзив співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , не повідомили ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та зважаючи на те, що надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підприємством «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно свідчить про те, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Таким чином, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] з 01.12.2021 вважається укладеним Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Щодо постачання теплової енергії зазначила. У житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , підприємством надається послуга з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води, який не переданий у володіння та користування підприємства. 3 01.10.2023 на виконання положень пункту 2 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі - Правила № 1182), мешканцям житлового будинку за адресою: [ADDRESS] підприємство припинило проведення нарахувань за послугу з постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування по вказаній послузі, та згідно пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, проводить нарахування за послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення та для приготування гарячої води. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії. Зазначений вузол комерційного обліку враховує теплову енергію, спожиту на опалення приміщень будинку. Система опалення будинку запроектована з горизонтальним розподілом теплоносія з можливістю встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на кожне окреме житлове/нежитлове приміщення. Розподіл між споживачами обсягів спожитої послуги з постачання теплової енергії у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проводиться підприємством відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-?ІІІ, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII, Правил надання послуги з теплопостачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. За інформацією ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» квартира [ADDRESS] , приєднана до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, на систему опалення зазначеної квартири встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії. Відповідно до пункту 4 розділу III Методики, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , як у будинку, в якому приміщення всіх споживачів, що отримують послугу з постачання теплової енергії, оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, обсяг спожитої теплової енергії на опалення опалюваного приміщення визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку, з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будинку, що визначається пропорційно до опалювальних площ цих приміщень, та враховуючи вимоги цієї Методики. Щомісячна сума нарахування по квартирі [ADDRESS] , складає 410,73 грн: 0,286583 Гкал/год /5736,5 м2 ? 162986,29 грн/Гкал/год = 410,73 грн, де: 50,5 м2 0,00252 Гкал/год 0,286583 Гкал/год теплове навантаження на опалення та гаряче водопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; 5736,5 м2 - сумарна опалювальна площа опалюваних приміщень у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; 50,5 м2 опалювальна площа квартири [ADDRESS] . ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у розрахунках зі споживачами житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , застосовує плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії, з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку, в розмірі 29,38 грн у розрахунку на одного абонента. Враховуючи вищевикладене, нарахування за послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення та для приготування гарячої води за адресою: [ADDRESS] , проводяться підприємством відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо відключення від централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Процедура відключення від мереж централізованого опалення регламентована Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26 липня 2019 року. Відключення окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків відбувається після отримання рекомендацій постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не наділено повноваженнями щодо надання споживачам дозволу на відключення від мереж централізованого опалення. Щодо відмови від договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підприємством «Полтаватеплоенерго» не припинено та здійснюється безперервно, а подання заяви про відмову від договору не спростовує факту отримання послуг. У разі відсутності волевиявлення власників/співвласників будинку за адресою: [ADDRESS] , щодо прийняття рішення про обрання моделі організації договірних відносин, між споживачами та підприємством вважатиметься укладеним на однорічний строк індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Враховуючи вищевикладене, підприємство вважає, що заперечення, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідачка [PERSON] 06.02.2025 подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Квартира [ADDRESS] приєднана до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, на систему опалення зазначеної квартири встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, за період з 01.10.2021 по 31.10.2024 квартира [ADDRESS] не спожила жодної гігакалорії теплової енергії, про що свідчить незмінність показників лічильника теплової енергії. За період 01.10.2021 по 01.12.2024 за умовну - постійну частину позивачем зроблено нарахування у сумі 13283,87 грн. що відповідає більш ніж 10 Гкал. теплової енергії. 03.12.2024 відповідачка звернулася до Позивача за інформацією, у тому числі про детальний розрахунок розподілу обсягу теплової енергії між споживачами багатоквартирного житлового будинку (включаючи загально будинковий прилад обліку теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] за 2021/2022 р.р. та 2022/2023 р.р. У відповіді позивача № Е-302-я від 31.12.2024 роз`яснення по суті не отримала. Таким чином позивач намагається отримати кошти за надання послуги з постачання теплової енергії понад ті, що зафіксовані комерційним загально будинковим лічильником теплової енергії. З роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України надані листом № 8000/25/3ВГ від 06.11.2024 року за підписом директора Департаменту комунальних послуг Наталії Хоцянівської зокрема зазначено: Застосування двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії спрямоване на зменшення фінансового навантаження на споживачів в опалювальний період та сприяння забезпеченню належного фінансового стану суб`єктів господарювання в міжопалювальний період. Запровадження двоставкового тарифу не повинно призводити до збільшення річної плати за послуги, а має перерозподілити її протягом року відповідно до витрат підприємства, пов`язаних із виробництвом та надання послуги з постачання теплової енергії. Таким чином, незважаючи на укладення чи неукладення договору теплопостачання, за умови неотримання ним відповідних послуг, він не несе обов`язок щодо оплати не отриманої теплової енергії. Тому, вважає, що позивач не мав права нараховувати оплату за не отриману споживачем послугу, так як, позивач у даному випадку не несе витрати щодо забезпечення мого житла тепловою енергією і даний факт підтверджується незмінними показниками лічильника теплової енергії квартири [ADDRESS] . Представник позивача провідний юрисконсульт Посенко А.О. 20.02.2025 подала додаткові пояснення, в яких зазначила доводи, які містяться у відповіді на відзив від 17.01.2025. Рух справи. Ухвалою суду від 25.02.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] до суду не прибула, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначила, що заперечує щодо задоволення вимог, просить врахувати доводи, викладені в заявах по суті справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води на підставі індивідуальних договорів від 01.12.2021, які є публічними договорами приєднання, що укладаються з метою надання послуги з постачання теплової енергії\~та надання\~послуги з\~постачання гарячої\~води індивідуальному споживачу. Дані договори вважаються укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/ Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. (а. с. 6) За вказаною адресою надаються послуги з теплопостачання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Згідно із розрахунком заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , о/р [NUMBER] із жовтня 2021 року по листопад 2024 року складає 16 987,52 грн. (а. с. 13) Відповідно до статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11\~ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно з частиною першою статті 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої цієї статті обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (частина сьома статті 21 цього Закону). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. За змістом частини першої статті 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, сформованій у справах №750/12850/16-ц від 26.09.2018, №642/2858/16 від 06.11.2019. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022. Відповідно до п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за №1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплопостачання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. З 2019 діє Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 26.07.2019 №169 (далі - Порядок), зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 27.08.2019 за №982/33953. Згідно п. 2 цього Порядку його дія поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування. Порядок регламентує відключення як будівель, у тому числі житлових будинків, так і окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків. Згідно п. 4 розділу 3 Порядку орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку. Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян». Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Згідно зі статтями 12, 13, 81\~ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019. За змістом ст. ст. 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведений процесуальний обов`язок відповідачкою не виконано, а тому як власник майна вона несе тягар його утримання. У зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунком, наданим позивачем, за період з жовтня 2021 року по листопад 2024 року утворилась заборгованість в сумі 16 987,52 грн. Суд вважає, що розмір нарахованої суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги постачання гарячої води обраховано правильно, вказаний розмір відповідачкою не спростовано, доводи відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив не містять обґрунтованих підстав, які б спростовували правильність наведеного розрахунку. Доказів на підтвердження неправильного обрахування розміру стягнення, включно із періодом нарахування, відповідачкою не надано, як і не доведено порушення підприємством Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Заперечення відповідачки, викладені у доводах заперечення проти відповіді на відзив щодо поставки такої кількості енергії як більше ніж 10 Гкал до однієї квартири, зводяться до нерозуміння методики розрахунку вартості спожитої теплової енергії за період із 01.10.2021 по 01.12.2024, виходячи із розміру опалювальної площі 50,5 м.кв. Одночасно, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язань щодо сплати наданих послуг у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано інфляційні втрати - 1 608,76 грн (за період з січня 2024 року по листопад 2024 року); три відсотки річних 426,68 грн (за період з 21.12.2023 по 30.11.2024). Загальна сума заборгованості з урахування індексу інфляції та 3 % річних за вищевказані періоди становить 19 022,96 грн. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги постачання теплової енергії, суд доходить висновку про стягнення з неї заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії із урахуванням індексу інфляції, а також трьох відсотків річних від простроченої суми. Розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а тому стягує з відповідачки на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved