Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просять зобов`язати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період із листопада 2022 року до дати ухвалення рішення суду до рівня цін, що застосовувалися станом на 24.02.2022, тобто за тарифами, затвердженими рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1867 від 30.12.2021 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорії споживачів з 01.01.2022». На обґрунтування позову зазначили, що вони як власники квартири за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з централізованого теплопостачання, які з листопада 2022 року надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», та які до цього часу надавало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», майно якого зруйноване навесні 2022 року внаслідок ракетних ударів. Так, рішенням від 30.12.2021 № 1867 Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» встановив скориговані тарифи на послуги з постачання теплової енергії з 01.01.2022, зокрема тариф на послугу щодо постачання теплової енергії для потреб населення складав 1796,40 грн/Гкал (із ПДВ). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 6894-р рішенням від 14.10.2022 № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» Полтавська обласна рада прийняла безоплатно з державної власності зазначений об`єкт. Рішенням від 20.10.2022 № 1508 Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області визнав ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука. Таким чином, з листопада 2022 року позивачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», та яке застосовує тарифи, визначені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 та № 669 від 28.07.2023, зокрема двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення на 2022/2023, 2023/2024 опалювальні періоди: умовно-змінна частина 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина (місячна абонентська плата) 162986,29 грн Гкал (з ПДВ). Отже, починаючи з листопада 2022 року вартість послуг з постачання тепла для мешканців лівобережної частини м. Кременчука та для позивачів особисто фактично збільшилася, що за доводами позовної заяви суперечить статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Окрім того, на обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502, висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 04.04.2024 у справі № 917/730/23; від 03.10.2018 у справі №\~529/613/2317-ц; від 07.12.2022 у справі № 753/8902/20; від 08.03.2023 у справі №\~753/20733/19, а також висновок Апеляційного суду Полтавської області, викладений у постанові від 29.04.2024 у справі № 524/4839/23. Ухвалою від 19.08.2024 Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі та призначив її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, у якому підтримав доводи позовної заяви та просив долучити до матеріалів справи порівняльні розрахунки оплати за послуги з постачання теплової енергії, зокрема зазначив, що річна оплата за послугу з постачання теплової енергії зросла для нього на 96%, а річна плата, розрахована із застосуванням двоставкового тарифу, більша на 47,76% річної плати, що розрахована із застосуванням одноставкового тарифу. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, зазначило, що позовна заява не містить жодних відомостей щодо предмета спору та його належного обґрунтування; позивачі не вжили жодних заходів досудового врегулювання спору; чинні тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, встановлені рішеннями Полтавської обласної ради № 477 та № 669, відповідають розміру тарифів, встановлених рішенням цієї ради № 286 від 21.10.2021 зі змінами, внесеними рішенням № 326 від 09.12.2021; про прийняття цих рішень та встановлення з 01.10.2022 тарифів Полтавська обласна рада повідомила споживачів шляхом розміщення інформації на власному веб-сайті; Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 09.10.2023 у справі №\~440/4765/23 скасував пункт 3 рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 86 від 13.01.2023, за змістом якого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» мало застосовувати до своїх споживачів у м. Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022, а також здійснити перерахунок вартості плати за комунальні послуги цим споживачам за період, у якому нарахована ціна за послугу вище, ніж та, яка була станом на 24.02.2022 у м. Кременчуці, шляхом зменшення такої плати; застосування двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії спрямоване на зменшення фінансового навантаження на споживачів в опалювальний період та сприяє забезпеченню належного фінансового стану теплопостачальних підприємств в міжопалювальний період, надає можливість підготувати теплове господарство до роботи в наступному опалювальному сезоні; вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за тарифами, встановленими рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1867 від 30.12.2021, є незаконною, оскільки це рішення втратило чинність, а Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області та Кременчуцька міська рада Полтавської області не наділений повноваженнями на встановлення тарифів для відповідача; справа № 917/730/23 не стосується предмету цього позову; ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» під час здійснення своєї господарської діяльності зобов`язане застосовувати тарифи, встановлені уповноваженим на це органом Полтавською обласною радою, а застосування підприємством у розрахунках зі споживачами тарифів, встановлених для іншого суб`єкта господарювання, є порушенням вимог чинного законодавства; відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справі № 120/1950/20-a від 22.06.2021 та у справі №\~910/6322/20 від 22.04.2021, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засідання позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, а також просили суд долучити до матеріалів справи припис Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області №\~006 від 15 листопада 2024 року та рішення Полтавської обласної ради від 19 жовтня 2028 року №\~917. Зокрема, представник звернула увагу суду на те, що: очевидним і беззаперечним є факт збільшення тарифів для кінцевого споживача під час дії воєнного стану в Україні виконавцем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; виконавець послуг не скористався правом компенсації та увесь тягар підвищених тарифів під час війни поклав на плечі українців; споживачі були повідомлені про зміну умов договору вже після переходу виконавцем послуг зі споживачами на нові договірні відносини, без повідомлення про право на відмову від такого договору; договір з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладено без волевиявлення споживачів; підвищенням тарифу для споживачів є застосування підвищеного тарифу у договорі між споживачем і виконавцем послуг, а сам факт прийняття рішення про встановлення тарифів не впливає на розмір плати за послуги; протиправні дії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та органу місцевого самоврядування полягають у застосуванні неправомірних тарифів з 01 грудня 2021 року, що спричинило в подальшому неправильний базовий тариф станом на 24 лютого 2022\~року; двоставковий тариф не передбачений ані законом , ані договором; річна плата за послугу із застосуванням двоставкового тарифу більше річної плати із застосуванням одноставкового тарифу для позивача на 96%; саме відповідачем порушено права та інтереси позивача у спірних правовідносинах. [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких позов підтримали та просили проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку електронного документу в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд», наявні в матеріалах справи. Вислухавши [PERSON] та її представника, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, суд виходить з наступного. За приписами частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За умовами частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина друга статті 632 ЦК України). Частиною першою статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За приписами частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи убачається, що позивачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, та є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за цією адресою; особовий рахунок № [NUMBER] . Надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста до листопада 2022 року було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 за № 1867 скориговано ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022, які згідно з пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 за № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» становив: - тариф на послугу з постачання теплової енергії - 1796,40 грн/Гкал (з ПДВ) або 1497,00 грн/Гкал (без ПДВ). Цей тариф застосовувався для споживачів лівобережжя м. Кременчука на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, що підтверджується відповідними копіями рахунків-квитанцій, наданих позивачем до матеріалів справи. З 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і діє станом на день розгляду справи. У зв`язку з військовою агресією рф проти України та в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку теплогенеруюче обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» повністю зруйновано, через що це товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам. Рішенням № 473 від 22.09.2022 «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Полтавська обласна рада надала згоду на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки. На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №894-Р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області» Полтавська обласна рада прийняла рішення від 14.10.2022 за №\~481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області». Пунктом 4 вказаного рішення вирішено після затвердження акта приймання-передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго, майно, зазначене у додатку до цього рішення, а саме цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ». Рішенням №\~1508 від 20.10.2022 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука з покладанням відповідних обов`язків згідно чинного законодавства визначив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.10.2022 № 1574 опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді розпочався з 01.11.2022. Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води до квартир споживачів лівобережжя міста Кременчука, в тому числі позивачів, з 01.11.2022. Так, рішенням шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» вирішено, зокрема: - встановити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»: тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення); тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено в дію з 01.10.2022 (пункт 6 рішення); - рішення обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (зі змінами) вважати таким, що втратило чинність (пункт 7 рішення). Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 4 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування. У частині п`ятій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, визначено, що ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Отже, тариф (ціна) на теплову енергію нерозривно пов`язаний з особою, яка здійснює виробництво, транспортування, постачання такої теплової енергії. Частина третя статті 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлює, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Приписами статті 16-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами). При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (підпункт 9 пункту 3.2 зазначених Ліцензійних умов). Відповідно до пункту 37 частини першої статті 43 Закону України від 21.05.1997 №\~280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств. Відповідач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесений до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області. Згідно зі статутом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Таким чином, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлює Полтавська обласна рада. Ураховуючи зазначене, відповідач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не має права самостійно встановлювати тарифи на постачання теплової енергії споживачам, зокрема позивачам, а отже і не може самостійно їх змінити. При цьому суд звертає увагу, що застосовані відповідачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачам, відповідають тарифам, встановленим у додатку № 2 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Також суд ураховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі № 440/6193/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024, позов виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Полтавської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», про визнання протиправним та нечинним рішення, а саме пункту 1 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №\~477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в частині встановлення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії за категорією споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідно до додатку 2, залишено без задоволення. У касаційному порядку це судове рішення не оскаржувалося. Щодо доводів позивачів про те, що відповідачем при нарахуванні вартості спожитої теплової енергії порушено вимоги Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», який набрав чинності 19.08.2022 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд зазначає таке. Частиною першою статті 1 цього Закону встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. При цьому зазначена норма не є нормою-приписом (зобов`язанням) та не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо). Відповідне положення законодавства є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) та адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, натомість відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими Полтавською обласною радою тарифами. При цьому, суд звертає увагу на те, що тарифи, які встановлені рішеннями Полтавської обласної ради № 477 та № 669, залишилися на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021. Тобто, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювалися (не підвищувалися) після набрання чинності Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 917/1389/23, які підлягають врахуванню відповідно частини четвертої статті 263 ЦПК України. За таких обставин, доводи про порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», суд вважає безпідставними. Решта доводів представника позивача ґрунтуються виключно на власному трактуванні відповідних положень законодавства. Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судові витрати на підставі пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed