Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 вересня 2007 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 477 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилися дві доньки: [PERSON] та [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, через несумісність характерів сторони перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, неприязнь. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, проти примирення вона категорично заперечує. Ухвалою судді від 17 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/5137/25. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених, строк на примирення - не надавати. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони 08 вересня 2007 року зареєстрували шлюб про що складено актовий запис № 477. У шлюбі в подружжя народився діти: -донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції; -донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 19 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved