Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , є її матір`ю. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала в с. Дачне Одеського району Одеської області. З метою прийняття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у зв`язку з чим нотаріусом була заведена спадкова справа № 34/2019. Однак згодом нотаріусом їй було роз`яснено, що вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки з померлою (лист від 10.10.2023 року № 407/02-14 «Лист-роз`яснення щодо звернення до суду стосовно встановлення факту родинних відносин»). Так, при огляді документів, нотаріусом було виявлено, що в свідоцтві про смерть матері її ім`я записане як « [PERSON] », а в її свідоцтві про народження ім`я матері записане як « [PERSON] » (російською мовою), що не відповідає запису в свідоцтві про смерть матері (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.10.1968 року Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області на підставі актового запису № 89). Вважає, що така різниця в записах імені покійної матері сталася при невірному перекладі з російської на українську мову при отриманні документів. Зазначені pозбіжності в актових записах на сьогоднішній день є перешкодою для отримання спадщини, навіть при відсутні будь-яких майнових спорів щодо спадкування. За таких обставин, та за рекомендацією нотаріуса, вона змушена звернутись до суду саме з питання встановлення факту родинних стосунків, оскільки від цього залежить прийняття або неприйняття мною спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Вважає, що документи, додані до даної заяви дають змогу встановити необхідний факт саме в судовому порядку, оскільки іншої можливості встановити факт родинних стосунків немає, у тому числі і через неможливість виправлення записів в актових документах. Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , є матір`ю заявниці. Вислухавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст.318\~ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2019 року, виданого Виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, яку згідно копії спадкової справи № 34/2019 відкритої приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кифоренко Р.Б. до майна померлої, прийняли [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми. На день смерті спадкодавець у шлюбі не перебувала, чоловік спадкодавця помер до відкриття спадщини. Згідно з підпунктами 4.1, 4.2 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок; у редакції, чинній на момент відмови заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину), при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Листом-роз`ясненням від 10.10.2023 року за вих № 407/02-14 щодо звернення до суду стосовно встановлення факту родинних відносин приватним нотаріусом спадкоємцям, які прийняли спадщину, було повідомлено про неможливість оформити спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в документах, які підтверджують родинні відносини. Згідно п.1 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як рекомендовано судам Пленумом Верховного суду України в пункті 7 Постанови №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» із змінами згідно Постанови № 15 від 25.05.1998 року - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки (постанова Верховного Суду від 06.12.2023 року в справі № 144/1842/21 (провадження № 61-8262св23)). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 20.12.2023 року в справі № 283/1742/21 (провадження № 61-11547св22)). У постанові від 10.04.2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Судом встановлено з копії свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , серія [NUMBER] , яке видане Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 03.10.1968 року, що батьками російською мовою зазначені « [PERSON] », в графі мати вказано « [PERSON] ». Копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 07.10.1989 року, встановлено зміну прізвища заявниці після укладення шлюбу на « [PERSON] ». Також судом досліджена архівна довідка від 21.07.2020 року, яка видана Державним архівом Одеської області в якій, крім іншого, зазначено, що у книзі реєстрації актів цивільного стану про народження Оленівської сільської ради Балтського району Молдавської Автономної РСР за 1938 рік є запис від 27.02.1938 року № 12 - « [PERSON] » (так у документі), народилась [INFO] . У запис про народження внесені зміни, прізвище « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] » без зазначення підстави внесення змін. В свідоцтві про народження серія [NUMBER] , видане в с. Оленівка Балтського району Одеської області [INFO] , на ім`я « [PERSON] », яка народилась [INFO] . З свідоцтва про шлюб (повторне), серія [NUMBER] , виданого 29.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, встановлено, що після укладення шлюбу 03.10.1968 року з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Різниця у написанні імені померлої виникла в зв`язку з різним перекладом та подальшим вказанням імені матері заявниці уповноваженими на здійснення записів в документах співробітниками відповідних організацій, з російської мови на українську, в зв`язку з чим донька та матір мають різні написання імені померлої в свідоцтвах. Обставину родинних відносин між заявником і її померлою матір`ю підтвердив також допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка пояснила, що з дитинства проживає в селі Дачне Одеського району Одеської області і особисто знає заявницю і заінтересовану особу змалечку, ще за шкільних років. Їх померла мати жила та працювала в селі Дачному в школі медсестрою і брала своїх доньок з собою на роботу, де вони бачились. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши докази по справі, беручи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку заінтересованої особи, прийшов до висновку про задоволення вимог. Метою встановлення даних фактів є необхідність реалізації заявником права на отримання та оформлення спадщини, яка лишилася після смерті матері [PERSON] , отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даних фактів. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вважає можливим встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а різниця у написанні ім`я в свідоцтвах про смерть та народження [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON] ) викликана помилкою у перекладі на іншу мову, оскільки факт родинних відносин, знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved