Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Заявник [PERSON] 31 січня 2025 року через свого представника, адвоката Шевченка Р.В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на території іноземної держави, посилаючись на такі обставини. [PERSON] є його рідною матір`ю, постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , мала громадянство України. У 2021 році вона виїхала до своєї близької подруги до рф Тверську область на лікування, але після 24 лютого 2022 року не змогла повернутися до України за віком та станом здоров`я. [INFO] мати померла в м. Калязін Калязінського міського округу Тверської області, рф, в зв`язку з чим було видано свідоцтво про її смерть відділом записів актів цивільного стану Адміністрації Калязінського муніципального округу Тверської області, серії [NUMBER] . Він є спадкоємцем померлої матері за заповітом, який вона склала на його користь на все належне їй майно, посвідченим 17 серпня 2010 року секретарем Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, реєстровий номер 64. Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно /дві земельні ділянки/, але він позбавлений можливості отримати свідоцтво про її смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану згідно законодавства України, через те, що факт її смерті відбувся на території російської федерації. В зв`язку з цим він не може оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник, адвокат Шевченко Р.В., підтримали заявлені вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Охтирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням думки заявника, його представника суд вважає за можливо розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. В судовому засіданні встановлені такі обставини справи та відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] , громадянин України, [INFO] , уродженець с. Бугрувате Охтирського району Сумської області є рідним сином [PERSON] , громадянки України, [INFO] , уродженки с. Хухра Охтирського району Сумської області, що підтверджено їх паспортами громадян України та свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] / а.с. 5, 7-8/. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла в м. Калязін Калязінського міського округу Тверської області, рф, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданим 22 листопада 2024 року відділом записів актів цивільного стану Адміністрації Калязінського муніципального округу Тверської області, серії [NUMBER] / а.с. 9/. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Хухра Охтирського району Сумської області, мешканка [ADDRESS] , за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно на користь свого сина [PERSON] , [INFO] , який посвідчений 27 серпня 2010 року секретарем Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, реєстровий номер 64 / а.с. 10/. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй дві земельні ділянки площею по 3,63 га кожна, що розташовані на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва / а.с. 11-12/. [PERSON] мала зареєстроване місце проживання за адресою: с. Восьме Березня Бугруватської сільської ради з 18 грудня 1998 року, що підтверджено відміткою в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 1998 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області / а.с. 8/. В матеріалах справи є фото могили з табличкою « [PERSON] , народилася [INFO] - померла [INFO] » / а.с. 37-38/. Свідок в судовому засіданні [PERSON] надала показання про те, що є дружиною заявника, [PERSON] є її свекрухою, вона постійно проживала з ними однією родиною. Проте останнім часом в неї були проблеми із зором, її близька подруга, що проживала в рф, запросила її до себе, обіцяла допомогти матеріально та пролікувати її, зробити операцію. Тому вона у 2021 році поїхала до неї, але після операції їй стало гірше, вона не змогла повернутися додому. Вони постійно спілкувалися по телефону, в останнє вона телефонувала за 4 днів до смерті, погано себе почувала. В листопаді 2024 року їм зателефонували та повідомили, що вона померла, перевезти тіло на Батьківщину було неможливо, тому її поховали на території рф, після цього вислали їм копію свідоцтва про смерть та фото могили. Правові підстави ухваленого рішення. Частинами 3,4 статті 49 ЦК України встановлено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до частин 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (діалі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 4, 7 глави 1 розділу II вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Однак факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 01 грудня 2022 року №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України'2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином дія Конвенції від 22 січня 1993 року. та Протоколу від 28 березня 1997 року зупинена з 27 грудня 2022 року. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(гі066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664. реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову. 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії рф проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. В подальшому Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ. Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в рф. Суд також звертає увагу на те, що у справі відсутні відомості, що [PERSON] приймала громадянство російської федерації. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , дата смерті [INFO] , місце смерті: м. Калязін Калязінського міського округу Тверської області, рф. Встановлення цього факту необхідно заявнику для можливості отримати свідоцтво про смерть матері та оформити спадкові права.

Outcome: approved