Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. На момент смерті матері він фактично проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , проте не мав зареєстрованого місця проживання за цією адресою. Разом з матір?ю на момент її смерті проживали та були зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] . Він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважав, що спадщину прийняв, так як на момент смерті матері постійно проживав із нею у житловому будинку, що увійшов до складу спадщини. На звернення до державного нотаріуса Миронівської державної нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , 20 листопада 2024 року він отримав відмову у прийнятті вказаної заяви з мотивів пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та можливості продовжити цей строк лише у судовому порядку. Просив у судовому порядку визначити йому додатковий строк один місяць з часу набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 березня 2025 року відкрито провадження в справі, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 квітня 2025 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті. Аргументи учасників справи У судове засідання учасники справи не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві Миронівський міський голова Віталій Савенко просив розглянути справу без участі представника Миронівської міської ради. Державний нотаріус Миронівської державної нотаріальної контори Київської області подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу у відсутності представника державної нотаріальної контори. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а тому за правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Факт смерті та родинний зв?язок позивача із померлою [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 січня 2006 Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 8), свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 1965 року (а.с. 7). До дня смерті [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент її смерті у зазначеному будинку проживали та були зареєстровані також невістка [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Також у зазначеному будинку проживав без реєстрації її син позивач [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними довідки № 300-15/17-24, виданої 20 листопада 2024 року Шандрівським старостинським округом № 17 Миронівської міської ради (а.с. 9), свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26 червня 1999 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 1999 року, виданих Заведівською сільською радою Корсунь Шевченківського району Черкаської області (а.с. 10, 11). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ЦК України. 20 листопада 2024 року позивач звернувся до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області із наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . На його звернення державний нотаріус Миронівської державної\~нотаріальної контори\~Київської областіповідомив позивача про те, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та роз`яснено право звернення до суду в порядку статті 1272 ЦК України. Такі обставини підтверджуються листом державного нотаріуса Миронівської державної\~нотаріальної контори\~Київської області№ 775/01-16 від 20 листопада 2024 року (а.с. 12). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). На підставі частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №\~752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За положеннями пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Даних про відкриття спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , чи відсутність відкритої спадкової справи, наявність спадкоємців, що прийняли спадщину, у позовній заяві немає. Клопотання про витребування копії спадкової справи чи інформації про відкриття спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] позивач не заявляв. Також позивач, зазначаючи у позовній заяві про наявність спадкового майна у померлої [PERSON] у виді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не зазначив про докази на підтвердження такої обставини та не додав до позовної заяви документ, що підтверджує цю обставину. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 14 січня 2025 року позивачеві надано строк на усунення недоліків позовної заяви з урахуванням відсутності доказів про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , доказів про наявність спадкового майна та доказів неприйняття спадщини [PERSON] та [PERSON] , які на час смерті проживали та мали зареєстроване місце проживання разом із [PERSON] . Позивач на ухвалу не відреагував, на підтвердження таких обставин доказів не надав. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов?язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцемпостійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд встановив, що позивач є сином померлої [INFO] [PERSON] , який після смерті матері у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини тим, що вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично проживав разом із спадкодавицею на час її смерті, хоча і мав зареєстроване місце проживання за іншою адресою. На підтвердження таких обставин подав довідку із стростинського округу про те, що він без реєстрації проживав із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на день її смерті. Такі причини пропуску строку для прийняття спадщини, на переконання суду, не можна вважати поважними з огляду на таке. Юридична необізнаність позивача щодо строку чи порядку прийняття спадщини, з огляду на незмінну практику судів касаційної інстанції у цій категорії справ, не відноситься до об?єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали б поданню позивачем заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Факт постійного проживання позивача зі спадкоємцем не пояснює факт існування у позивача об?єктивних, непереборних, істотних труднощів для неподання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , у визначний законом строк. Крім того, позивач не обґрунтував належними доказами того, чого із заявою про прийняття спадщини після смерті матері він звернувся лише 20 листопада 2024 року. Отже, позивач не довів суду існування об?єктивних та неподоланних перешкод для прийняття ним спадщини. Також суд враховує, що подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину і на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем. Тож пропустити строк для прийняття спадщини може лише той спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем. Якщо ж спадкоємець на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тобто прийняв спадщину на підставі частини третьої статті\~1268 ЦК України, проте не може підтвердити цей факт нотаріусу, належним способом захисту прав спадкоємця в цьому разі є звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у розумінні частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~є таким, що спадщину вже прийняв, тому відсутні підстави, передбачені\~статтею 1272 ЦК України, для визначення такому спадкоємцю додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених статтею 1272 ЦК України, для визначення\~позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обовязок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не довів існування об?єктивних та неподоланних перешкод для прийняття ним спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON] , тому позовні вимоги є не доведеними. Згідно правил\~частини першої\~статті 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed