Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] - адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно доньки сторін [PERSON] , [INFO] , із передбачених ст.ст.150, 164-166 СК України підстав. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що за час перебування в шлюбу, з 06.08.2018 року, у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 26.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Донька проживала разом з позивачем, матір залишила дитину та самоусунулась від її виховання. Крім цього, відповідачка веде антиморальний спосіб життя, у часті у вихованні дитини не приймає, не дбає про її фізичний, духовний розвиток, її здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач же належним чином дбає про дитину, самостійно займається вихованням, утриманням та доглядом за дитиною, забезпечує усім необхідним. Оскільки позивач на даний час перебуває в складі ЗСУ, вихованням дитини займається його мати - [PERSON] . У зв`язку з наведеним вище, вважає, що відповідачка своїми діями свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, при цьому будь-яких перешкод у спілкуванні з дочкою вона ніколи не мала. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 січня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву, у якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без її участі. В судовому засіданні представник позивача Климович Т.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце його проведення; інших заяв, окрім поданої 12.02.2025 року про визнання позову, не подала. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Вишнівської сільської радиподав суду висновок, яким вважає що вирішення спору про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] слід покласти на розсуд суду. Крім цього, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника органу опіки та піклування, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2018 року по 26 грудня 2024 року, що підтверджується копією рішення Любомльського районного суду від 26 грудня 2024 року, яке набрало законної сили 28 січня 2025 року. У період шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з батьком - позивачем [PERSON] . Довідкою Хворостівського закладу дошкільної освіти №16 від 05.12.2024 підтверджено, що [PERSON] відвідує даний заклад дошкільної освіти, ходить охайна, гарно одягнута, акуратна, має всю необхідну канцелярію. До садочка дівчинку приводить і забирає бабуся [PERSON] , які і приходить на всі збори та свята. Зі слів вихователя, [PERSON] ніколи не згадує маму, а лише бабусю і тата, а за її період роботи, з 04.09.2024, мама ніколи не з`являлась і не цікавилась дитиною, хоча її в селі бачила не одноразово у нетверезому стані. Батько служить в ЗСУ, у період відпустки був постійно з донькою, гуляв з нею. Зі слів працівників дитсадка, мама ще раніше дуже часто приходила до дитини у нетверезому стані або просто забувала забрати її додому. Із характеристики Хворостівського старостинського округу Вишнівської сільської ради вбачається, що [PERSON] за час проживання на території округу зарекомендувала себе із негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, залишає свою малолітню дочку без нагляду, тижнями не буває дома. Зі змісту актів обстеження умов проживання від 07.05.2024 та 05.12.2024 встановлено, що [PERSON] проживає з бабусею та батьком, який проходить службу в ЗСУ, має задовільні умови проживання. Із бесіди з бабусею дитини [PERSON] встановлено, що мати тривалий час проживає окремо від дитини, часто приїжджає у стані алкогольного сп`яніння, догляд за дитиною здійснює вона. Рішенням виконавчого комітету Вишнівської сільської ради від 27 лютого 2025 року № 2/13 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її доньки. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що проживає разом з татом та бабусею. Мама з ними не живе, не бачила її давно, лише телефонує. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показала, що на даний час займається вихованням дитини [PERSON] сама, так як її син [PERSON] перебуває на службі в ЗСУ, а невістка вже тривалий час проживає окремо від дитини, часто приїжджає у стані алкогольного сп`яніння, догляд за дитиною не здійснює. Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідачка свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , адже проживання окремо не перешкоджає їй спілкуватися з нею та приймати участь в її житті. Жодних дій в інтересах дитини уже упродовж більш як достатньо тривалого часу відповідачка не вчинила, на контакт з дитиною не виходила, в судові засідання не з`являлась, тим самим явно проявляючи свою байдужість до її долі та життя. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачки і унеможливлювали виконання нею своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Таким чином, по справі встановлено, що відповідачка в порушення вимог ст.150 СК тривалий час не займається вихованням своєї дитини, не турбується про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток. Отже, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, а тому підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved