Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

17.03.2025 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04.09.2018 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що неповнолітніх дітей з відповідачем вони не мають. З 2019 року припинили з відповідачем шлюбні відносини та саме з цього часу стали проживати окремо. Причинами розпаду сім`ї, як зазначає позивач, є різниця в характерах, втрата порозуміння та довіри. Ухвалою суду від 24.03.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, від представника позивача до суду подано заяву в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, наполягав на задоволенні позову та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. За наявності згоди представника позивача на заочний розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~дослідивши\~матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що\~ сторони 04.09.2018 року уклали шлюб, який зареєстровано Данилівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як зазначає позивач неповнолітніх дітей з відповідачем вони не мають, що не спростовано відповідачем. Як зазначила позивач та не заперечив відповідач, сторони з 2019 року не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач\~наполягає на розірванні шлюбу, укладеному між сторонами, оскільки його збереження суперечить її інтересам. Відповідач до суду не з`явився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б\~ одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти шлюб на майбутнє неможливо та подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб, зареєстрований між сторонами 04.09.2018 року Данилівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 - підлягає розірванню. Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В позовній заяві позивач просить суд після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем « [PERSON] », у зв`язку із чим суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки позовні вимоги задоволено, позивач при звернені до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.8), то в силу ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved