Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

19.12.2024 ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" через систему "Електронний суд" подало до Червонозаводського районного суду м. Харкова позовну заяву до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020 у розмірі 29 562 грн 80 коп. та судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. На обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 03.04.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] уклали кредитний договір № 165759136 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно без примусу чи тиску заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 59QKGR85 03.04.2020 о 17:04:29 годині відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку "Так", що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 4.7 Кредитного договору у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на суму 11 710 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 03.04.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 11 700 грн 00 коп. на банківську карту позичальника № [NUMBER] . Згідно із п. 1.3 Кредитного договору № 165759136 від 03.04.2020 на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,65 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна в ставка у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Загальна сума заборгованості, на час подання позовної заяви, за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020, становить - 29 562 грн 80 коп., яка складається з наступного: 11 710 грн 00 коп. - заборгованість по кредиту; 17 852 грн 80 коп. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01 строком дії до 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали \~ \~ \~ \~додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Крім того, 05.08.2020 ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали договір факторингу № 05.0820-01, а також додаткові угоди № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022. 28.10.2024 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали Договір факторингу № 28/10/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.01.2025 справу направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 06.02.2025 справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області та розподілена в провадження судді Овдієнка В. В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.02.2025 позовну заяву про стягнення суми залишено без руху, оскільки до позовної заяви не додано доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень частини 7 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України. 11.02.2025 представник позивача Тараненко А. І. усунув недоліки відповідно ухвали від 07.02.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.02.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 12.03.2025. 12.03.2025 у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд відкладено. 25.04.2025 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Тараненко А. І. у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представник позивача не заперечував і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними копій договору № 165759136 від 03.04.2020, Графіку розрахунків, Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", заявки на отримання грошових коштів в кредит від 03.04.2020, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, алгоритму дій ТОВ\~"Манівео швидка фінансова допомога" стосовно укладення кредитних договорів, платіжного доручення від 03.04.2020, довідки № 09_1/2024 підтверджується, що 03.04.2020\~між ТОВ\~"Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~165759136, за умовами якого [PERSON] отримав 11\~710\~грн 00\~коп., на строк 10 днів, з нарахуванням процентів на період строку, визначеного у п. 1.2 договору, за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,65% від суми кредиту за кожен день користування кредитом та у розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у разі користування кредитом понад строк, встановлений у п. 1.2 договору. Договір містить електронний підпис [PERSON] в якості позичальника. Також сторонами погоджено загальну вартістю кредиту 13 642 грн 20 коп., яка складається з: 11\~710\~грн 00 коп. - сума кредиту, 1 932 грн 20 коп. - нараховані проценти (а. с. 12-31). Право вимоги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за кредитним договором № 165759136 підтверджується: договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс"; додатковою угодою № 19 від 28.11.2019 між ТОВ\~"Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020; додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021; додатковою угодою №\~27 від 31.12.2021, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022; додатковою угодою № 31 від 31.12.2022 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023; додатковою угодою № 32 від 31.12.2023, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024; договором\~факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ\~"ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс", додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, договором факторингу №28/10/24 від 28.10.2024, укладеного між ТОВ\~"ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (а. с. 32-60). Згідно розрахунків заборгованості за договором № 165759136 від 03.04.2020, виписки з особового рахунку за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020, відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі\~29\~562 грн\~80\~коп.,\~яка складається\~з наступного:\~11\~710\~грн 00\~коп.\~-\~заборгованість по\~кредиту;\~17\~852\~грн 80\~коп.\~-\~заборгованість по\~несплаченим відсотків\~за користування\~кредитом(а. с. 61-64). Зазначені розрахунок заборгованості містять відомості про порядок, дату та суми нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц). За умовами кредитного договору № 165759136 від 03.04.2020 сторони встановили строк кредитування 10 днів з дня отримання кредиту. На час закінчення строку кредитування (13.04.2020) розмір заборгованості за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020 склав 13 632 грн 20 коп., із яких: 11\~700\~грн 00 коп. - сума основного боргу, 1 932 грн 20 коп. - нараховані відсотки. Таким чином, лише наведений розмір нарахованих відсотків може бути стягнутий з [PERSON] на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" оскільки після спливу строку кредитування, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, товариство не мало правових підстав нараховувати відсотки за договором про споживчий кредит. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 03.04.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] кредитного договору № 165759136 та подальшим укладанням договору факторингу №\~28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс"; додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 між ТОВ\~"Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс"; додаткової угоди № 26 від 31.12.2020; додаткової угоди №\~27 від 31.12.2021; додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року; додаткової угоди № 32 від 31.12.2023; договором\~факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеного між ТОВ\~"ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс", додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, договором факторингу №28/10/24 від 28.10.2024, у\~результаті чого ТОВ\~"ЮНІТ\~КАПІТАЛ" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020 на суму заборгованості 13 632 грн 20\~коп., яка\~складається з: 11 710 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 932 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, позовна заява ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором\~підлягає частковому\~задоволенню шляхом\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованості за кредитним договором № 165759136 від 03.04.2020 у розмірі 13 632 грн 20\~коп., яка\~складається з: 11 710 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 932 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024, укладеного між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ"; протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024; додаткової угоди № 5 до договору про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024; акту прийому - передачі надання послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №\~30132024-02 від 30.10.2024 (а. с. 65-69). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: "суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами". Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд взяв до уваги, що розглядувана справа, має незначну складність, не викликала суспільного інтересу під час її розгляду, результат вирішення цієї справи не має вплинути на репутацію сторін, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, законодавство у цій категорії справ є сталим і судова практика має ознаку єдності. Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, визначену представником позивача суму правової допомоги - 6 000 грн 00 коп., суд вважає завищеною щодо іншої сторони спору. Крім того, визначаючи розмір витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу, належить врахувати, що позов підлягає частковому задоволенню. Отже, витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру позовних вимог, що підлягають задоволенню. Також, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (а. с. 11).

Outcome: partial