Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Представник позивача ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22849,86 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у сумі 2422,00 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 03.06.2020 року кредитного договору № 798134 з ТОВ "Лінеура Україна", право вимоги за яким на підставі договорів факторингу відійшло позивачу. 27.11.2024 року винесене заочне рішення по справі яким позовні вимоги задоволено. Ухвалою суду від 05.03.2025 року скасовано заочне рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 27.11.2024 по справі № 281/546/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Артеміда-Ф" до [PERSON] про стягнення заборгованості, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначити до розгляду у підготовчому судовому засіданні 02.04.2025 року. 02.04.2025 року ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Рудзей Ю.В. надіслав заяву про розгляд справи без його участі. В заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив що зазначене рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не з`ясовані всі обставини, що мають значення для законногопостановлення рішення, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено конвенційне право особи на справедливий судовий розгляд і законний захист прав. Загальний строк кредитування, погоджений сторонами, складає 60 днів, однак кредитором проценти нараховувались поза межами строку кредитування. Правомірними (за умови підтвердження факту видачі кредиту) моглиб бути лише вимоги позивача про стягнення 11770 грн., що сткладається з: заборгованості за кредитом - 5500 грн., заборгованості за процентами - 6270 грн. Відсутній розрахунок 3% річних, що унеможливлює встановлення правомірності їх нарахування. Також позивачем не надані суду жодні первинні документи (їхні засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості позичальника станом на дату подання позову. Позивачем не заявлено клопотання про витребування такого документу від банку. З поданих позивачем документів неможливо встановити, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги саме в тих розмірах, які він заявляє. У справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісних кредиторів до позивача. Розглянувши справу за відсутності відповідача, суд позбавив його права на судовий захист, справедливий судовий розгляд, можливість надати суду обгрунтовані заперечення та відповідні докази, які спростовують позовні вимоги позивача. Відповідач не отримувала жодної судової повістки, ухвал чи рішень суду. З 2022 року у зв`язку із збройною агресією російської федерації, вона постійно проживає на території Естонської Республіки. Про існування судового рішення [PERSON] , дізналась з інтернет-сайту "Судова влада" 18.02.2025 року, тому не мала можливості прийняти участь в розгляді судової справи. У зв`язку з вищевикладеним, заявник і подав заяву про скасування заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення грунтується на матеріалах цивільної справи та [PERSON] не надає нових доказів, крім копії посвідки на проживання, виданої 18.12.2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Щодо твердження представника позивача про те, що суд позбавив [PERSON] права на судовий захист, справедливий судовий розгляд, можливість надати суду обгрунтовані заперечення та відповідні докази, які спростовують позовні вимоги позивача встановлено наступне. 24.09.2024 року до суду надійшла інформація про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 25.09.2024 року було винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Повідомлення про розгляд справи, яке було направлено за місцем реєстрації відповідача, повернулось на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково для вжиття всіх заходів для повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи судом, на сайті суду було розміщено оголошення про виклик особи. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. У заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що [PERSON] з 2022 року проживає в Естонській Республіці і про існування заочного рішення їй стало відомо 18.02.2025 року з інтернет-сайту "Судова влада", однак доказів цього факту до справи не долучено. Посвідка на проживання була видана відповідачці 18.12.2024 року. Судом встановлено, що 03.06.2020 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір №798134 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до даного договору товариство зобов`язується надати клієнту кредит в сумі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти товариству відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Строк кредиту - 30 днів, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 8635,00 грн. (п. 1.3, 1.6 договору). Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] (п. 2.1 договору). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, а у випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом - не пізніше дня, що є новою датю повернення кредиту, що вказано в Додатковому договорі та відображається Клієнту в Особистому кабінеті (п.5.1 договору). Згідно п. 6.1.3. Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. Відповідно до п.9.8. договору, він укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Відповідно до п. 9.10. договору, підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Лінеура Україна", розміщені на веб-сайті товариства та затверджені наказом № 07-ОД від 19.02.2020 року, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Контактні дані: особистий кабінет, номери мобільних телефонів: [NUMBER] , [NUMBER] . Додатком № 1 до кредитного договору є Графік платежів, відповідно до якого дата повернення позики та сплати нарахованих процентів: 03.07.2020 року, сума кредиту: 5500,00 грн., сума нарахованих процентів: 1567,50 грн., разом до оплати: 7067,50 грн. Також інформація про умови кредитування була роз`яснена [PERSON] в паспорті споживчого кредиту, який вона також підписала 03.06.2020 року. 03.06.2024 року кошти в сумі 5500,00 грн. були перераховані на картку клієнта № [NUMBER] , номер транзакції і системі в системі iPay.ua - 57070935, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 32-2802 від 28.02.2024 року. Додатковим договором до договору № 798134 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.06.2020 року строк користування кредитом продовжується на строк, що дорівнює строку встановленому п. 1.3. договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 03.08.2020 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає: 8635,00 грн. 22.02.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" укладено договір факторингу № 015-220221 у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) право вимоги ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 015-220221 від 22.02.2021 року, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за кредитним договором № 798134 на загальну суму 19607,50 грн. 05.02.2024 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" укладено договір факторингу № 20240205/1 у відповідності до умов якого ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" передає (відступає) право вимоги ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 202402205/1 від 13.09.2024 року, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за кредитним договором № 798134 на загальну суму 19607,50 грн. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним На час розгляду справи договір №586782 від 26.02.2020 та договори факторингу №015-220221 від 22.02.2021, №20240205/1 від 05.02.2024 недійсними, розірваними чи припиненими не визнані. [PERSON] станом на 13.09.2024 року має заборгованість в сумі 22849,86 грн. перед позивачем ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" за вказаним кредитним договором. Заборгованість складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 5500,00 грн.; залишку заборгованості по процентам за користування - 14107,50 грн.; інфляційного збільшення - 3242,36 грн. Відповідач була повідомлена про перехід права вимоги до позивача, а також про стягнення зборгованості в судовому порядку, оскільки їй направлялись відповідне повідомлення та досудова вимога. Зазначені обставини підтверджуються договором № 798134 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.06.2020 року, графіком платежів та додатковим договором до зазначеного договору, паспортом споживчого кредиту, договором факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, договором факторингу № 20240205/1 від 05.02.2024 року, платіжною інструкцією № 406 від 05.02.2024 року, реєстром прав вимог № 015-220221 від 22.02.2021 року, витягом з реєстру прав вимог № 20240205/1 від 13.09.2024 року, листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №32-2802 від 28.02.2024 року, розрахунком заборгованості станом на 13.09.2024 року, повідомленням про зміну кредитора, досудовою вимогою. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що зазначені позивачем кредитні договори були укладені сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідають вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при їх укладенні сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які передбачені кредитним договором. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21) та від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Позивач на підставі договорів факторингу набуло права вимоги до [PERSON] відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею 03.06.2020 року кредитного договору № 798134 з ТОВ "Лінеура Україна". За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить, виписок по зазначеному картковому рахунку за спірний період на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на її рахунок чи доказів повернення коштів. У поданій заяві не оспорюється факт укладання договору № 798134 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.06.2020 року та істотні умови, які визначені в цьому договорі. [PERSON] також не подавала клопотання про витребування судом необхідних доказів. Суд звертає увагу, що номер телефону [PERSON] [NUMBER] , зазначений у договорі, відповідає номеру телефону [PERSON] , зазначеної в заяві про перегляд заочного рішення, отже, вона була обізнана про укладення кредитного договору та його умови. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, факт укладення договорів факторингу, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не спростовано належними доказами, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" заборгованості за кредитним договором у розмірі 22849,86 грн. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги позивач надав договір про надання правової допомоги № 20240910.2 від 10.09.2024 року, орієнтовний розрахунок суми судових витрат у справі. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved