Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Віньковецької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове домоволодіння, у якій просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями (домоволодіння) [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею на одному по-господарському номері, що підтверджується довідкою Віньковецької селищної ради. Після смерті матері [PERSON] він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За його заявою було відкрито спадкову справу № 339-2021. Однак звернувшись до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, листом державного нотаріуса Юлії Самарської № 111/01-16 від 05.02.2024 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою суду\~від 18.02.2025\~відкрито провадження\~та призначено\~справу до\~розгляду в\~порядку загального\~позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою за клопотанням позивача витребувано в Хмельницькій районній державній нотаріальній конторі копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 03.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання, призначене на 11 год 30 хв. 17.04.2025, не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання, призначене на 11 год 30 хв 17.04.2025, не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, 04.03.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Віньковецької селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, оскільки відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.02.2003 [PERSON] народився [INFO] в с. Великий Олександрів, Віньковецького району, Хмельницької області, а його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 12.02.2009 виданого Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації 12.02.2009 (а.с. 12-14). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації 12.02.2009 (а.с.15). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2021 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області (а.с.9). Відповідно до довідки № 43 від 07.02.2025 виданої старостою Великоолександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Як вбачається з довідки № 44 від 07.02.2025 виданої старостою Великоолександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області, згідно записів з по-господарської книги № 4 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] , в складі сім`ї був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Відповідно до довідки № 45 від 07.02.2025 виданої старостою Великоолександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно записів по-господарської книги № 4 була головою по-господарського номеру по [ADDRESS] до дня смерті (а.с.19). Відповідно до довідки-витягу з по-господарської книги № 46 від 07.02.2025 виданої старостою Великоолександрівського старостинського округу Віньковецької селищної ради Хмельницької області встановлено, [PERSON] на день смерті була головою домогосподарства, яке складалося з житлового будинку з по-господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також за даним господарством рахувалася земельна ділянка загальною площею 0,43 га з них: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,18 га для ведення особистого господарства (а.с.20). З копії по-господарської книги № 4 Великоолександрівської сільської ради за 2016-2023 роки вбачається, що за номером об`єкта по-господарського обліку № 0241 [PERSON] була головою двору домогосподарства [ADDRESS] до дня смерті [INFO] (а.с.21-22). Відповідно до довідки № 1-1394 від 24.10.2023 Комунального підприємства «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області встановлено, що згідно реєстрації та архівних даних КП «БТІ» інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] не проводилась. Правовстановлюючі документи на домоволодіння станом до 01.01.2013 на ім`я [PERSON] Віньковецьким КП «БТІ» не видавалися (а.с.23). Відповідно до довідки Комунального підприємства «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області № 1-1392 від 24.10.2023 згідно з проведеною інвентаризацією домоволодіння в [ADDRESS] загальні площі будівель складають: житловий будинок загальна площа 45.2 м.кв., житлова площа 31.3 м.кв.; літня кухня 13.5 м.кв.; хлів 36.0 м.кв.; хлів 6.0 м.кв.; погріб 16.0 м.кв. Всього загальна площа 116.7 м.кв., житлова площа 31.3 м.кв. (а.с.24). Відповідно до довідки Комунального підприємства «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області № 1-1391 від 24.10.2023 інвентаризаційна вартість спадкового домоволодіння в [ADDRESS] становить 18332,00 грн (а.с.25). Оцінювальним актом від 24.10.2023 житлової будівлі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] рік побудови до 1991, кількість поверхів 1, здійснено розрахунок вартості будинку, прибудов та надбудов: будівельна вартість 38627 грн 00 коп., інвентаризаційна вартість 18332 грн 00 коп. (а.с. 26). Згідно із копією технічного паспорта житлового будинку садибного типу за адресою [ADDRESS] , загальна площа будинку садибного типу становить 45.2 м.кв., із них житлова площа 31.3 м.кв., літня кухня 13.5 м.кв.; хлів 36.0 м.кв.; хлів 6.0 м.кв.; погріб 16.0 м.кв. (а.с. 27-29). Відповідно до копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , загальна площа будинку садибного типу становить 45.2 м.кв., із них житлова площа 31.3 м.кв., літня кухня 13.5 м.кв.; хлів 36.0 м.кв.; хлів 6.0 м.кв.; погріб 16.0 м.кв. (а.с. 30-33). Відповідно до звіту про вартість об`єкта оцінки від 07.02.2025 ринкова вартість об`єкта оцінки складає без ПДВ 120\~279 грн 00 коп. (а.с. 34-55) Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77262637 від 10.06.2024 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 339/2021 (а.с.10). Даними спадкової справи № 339/2021 підтверджується те, що позивач [PERSON] 05.02.2025 подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак листом державного нотаріуса Юлії Самарської №\~111/01-16 від 05.02.2025 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 69-90). Застосоване судом\~законодавство. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно з ст. 41, 55 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до п. 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зазначений нормативний акт не передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України (01.01.2004) та законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виникнення права власності у спадкодавців регулювалося на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню по-господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню по-господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по-господарські книги місцевих рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. Відповідно сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у по-господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~3,\~5\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Беручи до уваги наведе вище, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на\~житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Суд зауважує, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті\~ [PERSON] , оскільки відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, яка належала спадкодавцю, що підтверджується встановленими судом обставинами. Однак позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове домоволодіння за адресою [ADDRESS] у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду\~за правилами позовного провадження. Враховуючи, що померлій [PERSON] на праві власності належав житловий будинок садибного типу, а позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , однак, не може отримати спадщину через органи нотаріату внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на вказане майно, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Вирішення питання щодо судових витрат. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позивач у поданій заяві від 17.04.2025 просив судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду, залишити за ним, суд вважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 41, 55 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 392, 2017, 2068 ЦК України та

Outcome: approved