Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-16 00:00:00

У квітні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке змінило найменування на ТОВ «Він Фінанс», в якому просила суд: - скасувати державну реєстрацію приватного обтяження рухомого майна, у вигляді застави, автомобіля «Skoda Roomster Style», 2008р. випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 28209324, внесеного 20 жовтня 2020р., Обтяжувач - відповідач. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 21 квітня 2012р. нею було придбано вище зазначений автомобіль у третьої особи. У січні 2024р. позивачка дізналася, що придбаний нею автомобіль є предметом застави за зобов`язаннями боржника [PERSON] перед відповідачем, як кредитором, при цьому позивачкою було з`ясовано, що відповідно до інформації, яка наявна у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 20 жовтня 2020р. за заявою кредитора реєстратором регіональної Філії міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» за № 28209324 було зареєстровано обтяження рухомого майна (продовження терміну дії обтяження) у вигляді застави транспортного засобу на підставі договору застави від 04 липня 2008р. Посилаючись на те, що на момент придбання транспортного засобу зареєстровані обтяження щодо автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні, позивачка вважає, що вона є добросовісним набувачем цього рухомого майна, а тому звернулася до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав, оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 11 лютого 2025р. на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача на позов. 14 лютого 2025р. на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача на позов. В судовому засіданні представник позивачки, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, сторона відповідача клопотала про розгляд справи у відсутність свого представника. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що 04 липня 2008р. первісний кредитом АКІБ «УкрСиббанк» на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368211000 від 04 липня 2008р., здійснив реєстрацію застави рухомого майна в Державному реєстрі рухомого майна на транспортний засіб (із забороною відчужувати) - легковий автомобіль, «Skoda Roomster Style», 2008р. випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (запис про реєстрацію застави дійсний 5 років - до 04 липня 2013р.) - витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 23091786 від 02 квітня 2009р. (а.с. 118, 119). 21 квітня 2012р. позивачка [PERSON] , як новий власник спірного автомобіля здійснила реєстрацію за собою права власності на цей автомобіль. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача, не було надано до суду жодного доказу, на підтвердження обставин, за яким самим правочином, стороною позивача було придбано спірний автомобіль, не могла цього пояснити, і представник позивачки в судовому засіданні. Відповідно до наданого стороною позивача, в якості доказу витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 28209324 (а.с. 6), за заявою відповідача 20 жовтня 2020р. реєстратором Філії міста Києва та Київської обласної ДП «Національні інформаційні системи» за № 28209324 було зареєстровано обтяження рухомого майна (продовження терміну дії обтяження) у вигляді застави транспортного засобу на підставі договору застави від 04 липня 2008р., стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», боржник - [PERSON] , термін дії обтяження до 20 жовтня 2025р. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що на момент придбання нею транспортного засобу зареєстровані обтяження щодо нього у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні, що свідчить про добросовісність набуття нею цього рухомого майна, а тому вважає, що наявне обтяження порушує її право власності на майно та підлягає скасуванню. З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2008р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за яким з метою виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором у заставу було передано транспортний засіб автомобіль «Skoda Roomster Style», 2008р. випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] . Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого мана № 23091786 від 02 квітня 2009р. (а.с. 118, 119), згідно умов вказаного договору застави, реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за заявою АКІБ «УкрСиббанк», було зареєстровано обтяження рухомого майна у вигляді застави транспортного засобу (обтяжувач - АКІБ «УкрСиббанк», боржник - [PERSON] ); термін дії з 06 липня 2015р. по 04 липня 2013р. Згідно приписів ст. ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Обтяження поділяються на публічні та приватні, які можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Так, з моменту реєстрації обтяження спірного транспортного засобу на підставі договору застави від 04 липня 2008р., яке є забезпечувальним, встановлено обмеження права боржника (заставодавця) [PERSON] на це майно (автомобіль «Skoda Roomster Style», 2008р. випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] ). В свою чергу, як зазначено у ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому, згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Разом з тим, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено договором або законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду нерухомого майна. Згідно з ч.2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що на момент придбання позивачкою зазначеного вище автомобіля та реєстрації за собою права власності на нього, зокрема станом на 21 квітня 2012р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містився запис про його обтяження, при цьому позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження надання кредитором, як заставодержателем згоди на відчуження заставного майна без збереження обтяження. Крім того, як встановлено судом, третя особа [PERSON] , як боржник взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368211000 від 04 липня 2008р., не виконав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає, що позивачкою не доведено добросовісності набуття нею спірного транспортного засобу, оскільки за наявності діючого обтяження (застава рухомого майна) щодо нього, останній без згоди обтяжувача (заставодержателя) на відчуження даного рухомого майна без збереження обтяження вибув з власності заставодателя, а тому суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed