Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

В лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», в особі представника адвоката Столітнього Михайла Михайловича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] (дата народження - [INFO] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість загальною сумою 100000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок), яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 10000 грн (десять тисяч гривень 00 копійок), суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 61250 грн (шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 115 календарних днів 28750 грн (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок); - стягнути з [PERSON] (дата народження - [INFO] ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» сплачений судовий збір 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок). І. Стислий виклад позиції учасників справи. Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (назву змінено з ТзОВ "ФК "Фінстраст Україна" згідно рішення № 251124/1 від 25.11.2024) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 24.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено Договір № 4416027 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору сума кредиту складає 10000,00 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 10000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 100000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - тіло кредиту, 61250,00 грн - нараховані відсотки, 28750,00 грн нараховані відсотки за 115 календарних дні після отримання прав вимоги позивачем. Вказану вище заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В лютому 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 25.02.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/2444/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 03.04.2025 на 12:00 год. Клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувано в АТ «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 24.02.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 10000,00 грн за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 13.03.2025 на адресу суду від АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду надійшла інформація про відкритий банківський рахунок відповідача, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] та про зарахування коштів 24.02.2024 у сумі 10000,00 грн за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 02.04.2025 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами. 03.04.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 30.04.2025 на 12:30 год. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, призначеної на 30.04.2025 від нього не надходило. Крім того, про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлявся шляхом направлення відповідного повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону [NUMBER] , статус повідомлення «Доставлено» 03.04.2025 14:45:11. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.02.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якого забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7» було укладено електронний Договір № 4416027 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов вказано Договору сума кредиту складає 10000,00 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежу - кожні 30 днів (п. 1.2 та п. 1.3 Договору). Згідно п. 1.4.1 та 1.4.2 стандартна процентна ставка становить 2,50% в день, знижена процентна ставка - 0,01%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 100000,00 грн, за зниженою ставкою - 92530,00 грн (п.1.6 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] (п. 2.1). (а.с.40-60). Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с. 61). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписано електронним підписом [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 64-68). Видача грошових коштів у сумі 10000,00 грн [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування 04.02.2024 о 13:42:08 коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 32). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 10000,00 грн підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» (а.с. 197). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 25.10.2024 заборгованість відповідача за кредитом складає 76250,00 грн, з яких 10000,00 грн - основний борг, 61250,00 грн - заборгованість за відсотками, 5000,00 грн - штрафні санкції (а.с. 72-81). Також, судом встановлено, що 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 25/10/24, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 147-165). На виконання умов вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти в сумі 2857292,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 01.11.2024 № 3475 (а.с. 91). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 25.10.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості, в тому числі і до відповідача та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с. 165). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 25.10.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитом у сумі 76250,00 грн, з яких 10000,00 грн - основний борг, 61250,00 грн - заборгованість за відсотками, 5000,00 - заборгованість за пенею (а.с. 29). Окрім того, позивачем після отримання прав вимоги до відповідача нараховано проценти за 115 календарних дні (26.10.2024-17.02.2025) в межах строку дії договору та згідно умов договору, (10000,00грн*2,5%=475,00грн.*115 календарних дні=28750,00грн) (а.с. 82-84). Про відступлення права вимоги відповідач повідомлявся представниками позивача шляхом надсилання текстового повідомлення телефонний номер боржника, зазначений в анкеті (а.с. 69-70). Згідно рішення № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 130-131). Отже, [PERSON] передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, у загальному розмірі 100000,00 грн. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 24.02.2024 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору № 4416027 про надання споживчого кредиту. Даний договір разом з додатковим договором було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Надані позивачем розрахунки повністю відповідають умовам та строкам вищевказаних Договорів про надання кредиту. Нарахування процентів як первісним кредитором так і в подальшому його правонаступником, (позивачем) здійснені відповідно до умов та строку дії Договорів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак надані позивачем розрахунки заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймаються судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 (а.с. 144-146), ордером адвоката Столітнього М.М. серії АІ № 1821360 (а.с. 71), Актом № 6743 прийому-передачі виконаних робіт згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 85-86), рахунком на оплату по замовленню № 6743-17/02-2025 від 17.02.2025 (а.с. 71), заявкою № 6743 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 34-36). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідач доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved