Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Скай Сіті» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Посилався на те, що 08.11.2021 року між ОК «ЖБК «Скай Сіті» та [PERSON] було укладено договір про сплату внесків в обслуговуючий кооператив ЖБК «Скай Сіті» №Р-4/1/3/14. За умовами договору відповідач зобов`язався здійснити будівництво житлового будинку по [ADDRESS] та у строк до 30.06.2023 року здати його в експлуатацію та передати учаснику обумовлену квартиру, будівельний номер [ADDRESS] , загальною проектною площею 35,79 кв.м., на третьому поверсі, в першому під`їзді, четвертої секції цього будинку, а також всі документи необхідні для реєстрації учасником права власності на неї, а учасник зобов`язався здійснити повну оплату всіх необхідних внесків до кооперативу. Додатком №1 до договору було визначено, що учасник має сплати внески на розрахунковий рахунок кооперативу у строк до 09.11.2021 року у розмірі, який з урахуванням площі квартири та вартості будівництва одного квадратного метра, становить 487\~996 грн. 65 коп. На виконання своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.8, 3.4, 3.8, 5.1.5 Договору, а також з метою отримання у власність квартири, учасником [PERSON] було здійснено повну оплату всіх необхідних внесків на рахунок ОК «ЖБК «Скай Сіті» було перераховано грошові кошти у сумі 487996 грн. 65 коп. Також, зазначив, що 01.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , за письмовим погодженням ОК «ЖБК «Скай Сіті» було укладено та підписано договір відступлення майнових прав №Р-4/1/3/14 по виконанню договору про сплату внесків у ОК ЖБК «Скай Сіті» за №Р-4/1/3/14 від 08.11.2021 року. За вказаним Договором [PERSON] передав йому свої майнові права на об`єкт нерухомого майна: квартиру будівельний номер [ADDRESS] . Тобто, до нього перейшли усі права учасника, як сторони по виконанню договору про сплату внесків до ОК «ЖБК «Скай Сіті» №Р-4/1/3/14 від 08.11.2021 року і він набув статусу споживача послуг, будівельних робіт. Свої зобов`язання по виконанню договору про сплату внесків у ОК ЖБК «Скай Сіті» за №Р-4/1/3/14 від 08.11.2021 року він виконав у повному обсязі, що підтверджується повідомленнями від 01.06.2022 року. Натомість кооператив, порушуючи умови договору, взяті на себе зобов`язання, передбачені цим договором не виконав. Об`єкт будівництва житловий будинок по [ADDRESS] у встановлений строк до 30.06.2023 року не було побудовано, введено в експлуатацію та не передано йому. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.04.2024 року у справі №727/717/24, яке набрало законної сили 13.05.2024 року, його позовні вимоги було задоволено. Розірвано договір про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Скай Сіті» №Р-4/1/3/14 від 08.11.2021 року, укладений між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Скай Сіті». Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Скай Сіті» (місцезнаходження: м.Чернівці,провул.Заліщицький,6 Код ЄДРПОУ 41326303) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , пайовий внесок у розмірі 463596 грн. 81 коп. та 103786 грн. 47 коп. пені за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, він звернувся до приватного виконавця Доготар М.В. з заявою про примусове виконання виконавчого листа №727/527/24, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці від 17.05.2024 року. 22.05.2024 року було відкрито виконавче провадження №75100753 про стягнення з ОК «ЖБК «Скай Сіті» пайовий внесок у розмірі 463596 грн. 81 коп. та 103786 грн. 47 коп. пені за прострочення виконання зобов`язання. На даний час виконавче провадження не закінчено, у зв`язку з наявністю у відповідача залишку нестягнутої заборгованості, внаслідок невиконання рішення суду. Згідно отриманої від приватного виконавця інформації по виконавчому провадженню №75100753 в період з 22.05.2024 року по 23.01.2025 року з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Скай Сіті» було стягнуто та перераховано на його користь 99435 грн. 73 коп. Залишок нестягнутої заборгованості складає 473621 грн. 38 коп. За викладених обставин, вважає, що у нього виникло право на застосування наслідків порушення зобов`язання, відповідно до положень ст.625 ЦК України. Зокрема, виходячи із загальної суми та періоду заборгованості, ним було визначено до сплати: інфляційні втрати у розмірі 49381 грн. 54 коп. та три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 10096 грн. 44 коп., що підлягають стягненню з відповідача. Просив позов задовольнити. Стягнути з ОК «ЖБК «Скай Сіті» на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 49381 грн. 54 коп.; 3% річних у розмірі 10096 грн. 44 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25.02.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем перебування в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований\~статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на не виправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. З огляду на зазначене, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, суд визнає повторну неявку представника відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Як було встановлено судом, що 08.11.2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Скай Сіті» в особі Голови Проскури Д.В., який діє на підставі Статуту Кооперативу, та асоційованим членом ОК «ЖБК «Скай Сіті» [PERSON] , далі учасником, було укладено договір №Р-4/1/3/14 про сплату внесків у ОК «ЖБК «СКАЙ Сіті» (а.с. 8-14). За цим договором ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику квартиру в об`єкті будівництва, обумовлену цим договором та всі документи , необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого договором для учасника (п.2.1). Сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі об`єкта нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована (п.2.3). Внесок, який підлягає сплати учасником, розподіляється наступним чином: вступний внесок разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа при вступі до ЖБК. Розмір вступного внеску становить 3% від загального розміру внеску , встановленого в п.2.3 Договору, та сплачується в складі першої суми, що вноситься учасником. Цільовий внесок разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення статутної діяльності ЖБК. Розмір цільового внеску становить 2% від загального розміру внеску, встановленого п.2.3 Договору та сплачується в складі першої суми, що вноситься учасником (п.2.4.2.) Пай грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.2.3 Договору, та сплачується частинами згідно графіка, встановленого Додатком 1 до цього договору. Сторони домовились, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою [ADDRESS] та передається за наступними характеристиками: квартира, будівельний номер [ADDRESS] . Вартість будівництва становить одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ЖБК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією та складає 13500 гривень. Учасник сплачує повний розмір внеску (вступний внесок, цільовий внесок, пай) в строк та в розмірах, визначених в додатку №1 до Договору (п.3.1, 3.4 Договору). Відповідно до додатку №1 до Договору №Р-4/1/3/14 розмір внесків з урахуванням об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 487996 грн. 65 коп. Учасник сплачує внески на розрахунковий рахунок ЖБК не пізніше 09.11.2021 року. ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк до 30.06.2023 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків (п.5.2.1). За змістом п.8.2 Договору, договір може бути припинений: у випадках, встановлених договором; у випадках, встановлених законодавством України. 01.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення майнових прав № Р-4/1/3/14 (а.с.16-17). У відповідності з цим Договором: сторона 1 ( [PERSON] ) передає, а сторона 2 ( [PERSON] ) приймає майнові права на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою [ADDRESS] та передається за наступними характеристиками: квартира, будівельний номер [ADDRESS] , загальною проектною площею 35,79 кв.м., на третьому поверсі, в першому під`їзді, четвертої секції цього будинку, в порядку та на умовах Договору про участь в ЖБК. Укладення вказаного договору було погоджено із головою ОК ЖБК «Скай Сіті». 24.09.2023 року позивач звернувся до ОК «ЖБК «Скай Сіті» з заявою, в якій повідомив, що у зв`язку з порушенням забудовником п.5.2.1 Договору, а саме не здачі будинку в експлуатацію у строк до 30.06.2023 року, просить розірвати договір та повернути кошти не пізніше 30 днів у повному обсязі (а.с.19). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.04.2024 року у справі №727/717/24, яке набрало законної сили 13.05.2024 року, позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Розірвано договір про сплату внесків у обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Скай Сіті» №Р-4/1/3/14 від 08.11.2021 року, укладений між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Скай Сіті». Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Скай Сіті» (місцезнаходження: м.Чернівці,провул.Заліщицький,6 Код ЄДРПОУ 41326303) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , пайовий внесок у розмірі 463596 грн. 81 коп. та 103786 грн. 47 коп. пені за прострочення виконання зобов`язання (а.с.7-18). У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду, [PERSON] звернувся до приватного виконавця Доготар М.В. з заявою про примусове виконання виконавчого листа №727/527/24, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці від 17.05.2024 року. 22.05.2024 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №75100753 про стягнення з ОК «ЖБК «Скай Сіті» пайового внеску у розмірі 463596 грн. 81 коп. та 103786 грн. 47 коп. пені за прострочення виконання зобов`язання. На даний час виконавче провадження не закінчено, у зв`язку з наявністю у відповідача залишку нестягнутої заборгованості, внаслідок невиконання рішення суду. Згідно отриманої від приватного виконавця інформації по виконавчому провадженню №75100753 в період з 22.05.2024 року по 23.01.2025 року з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Скай Сіті» було стягнуто та перераховано на користь позивача 99435 грн. 73 коп. Залишок нестягнутої заборгованості складає 473621 грн. 38 коп. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного: За змістом частини першої статті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 610, пункт 4 частини\~першоїстатті\~611 ЦК України). За змістом статей\~524,\~533-535,\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.\~Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань, а також забезпечення прав та інтересів кредитора в охоронних правовідносинах регламентовано\~частиною другою\~статті 625 ЦК України, якою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підстави припинення зобов`язання визначені\~главою 50 ЦК України. Зокрема, за змістом\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Одночасно суд зауважує, що підстави, зазначені у статтях\~599,\~600,\~601,\~604 - 609 ЦК України, не передбачають підставою припинення зобов`язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Таким чином, факт ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, позивач виходив із положень\~ст.625 ЦК України\~та вважає, що має право на нарахування трьох процентів річних, передбачених статтею. Так, відповідно до положень\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Саме такі правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), відступаючи від висновку Верховного Суду України, зокрема викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 року у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 року у справі № 918/117/18, від 21.11.2018 року у справі № 642/493/17-ц, від 30.01.2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 року у справі № 924/312/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Таким чином, за змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до статті\~526,\~599 ЦК України. Отже, позивач відповідно до зазначеної норми має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання навіть після рішення суду.\~ З наданого суду розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних збитків видно, що позивачем нараховано: три проценти річних на суму заборгованості за рішенням суду у розмірі 10096 грн. 44 коп. та інфляційні втрати у розмірі 49381 грн. 54 коп. (а.с.4). Наведений розрахунок відповідачем будь-якими доводами спростований не був Суд зауважує, що право кредитора на звернення до суду із позовом на підставі\~статті 625 ЦК України\~і стягнення з боржника трьох процентів річних та інфляційних витрат за весь період прострочення виконання рішення суду не залежить від діяльності органів державної виконавчої служби з цього приводу. Така правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року справі № 601/2120/17. Суд враховує, що відповідач з моменту ухвалення рішення суду у справі №727/717/24 10.04.2024 року по даний час частково у розмірі 473621 грн. 38 коп. не погасив заборгованість, стягнуту судовим рішенням, хоча міг це зробити у добровільному порядку. Частина третя\~статті 3 ЦПК України\~передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга\~статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга\~статті 80 ЦПК України). Стаття 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved