Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

Позивач МТСБУ звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідачки [PERSON] відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що 17.05.2024 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Нyundai I30» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ 2112» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Згідно постанови Оболонського районного суду міста Києва від 21.06.2024 справа № 756/6847/24, винною у вище вказаній ДТП визнано [PERSON] . На момент ДТП транспортний засіб «Нyundai і30» д.н.з. [NUMBER] не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220212929. Відповідно до Звіту, виконаного за дорученням МТСБУ суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого 17.05.2024 у наслідок ДТП колісного транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ на запасні частини, складає без ПДВ - 134 619,19 грн. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілим [PERSON] регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 134619,19 грн. Окрім того, згідно платіжної інструкції № 914685 від 23.07.2024, МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку по справі № 103666 на користь ФОП [PERSON] у загальній сумі 1680,00 грн. У зв`язку вище викладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.02.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положення ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 17.05.2024 о 11:50 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Hyundai», моделі «i30», д.н.з. [NUMBER] , у м. Києві по вул. Богатирській при виїзді на пр-т С.Бандери, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з іншим транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі «2112», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 21.06.2024 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.11-12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.17). Транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д/н [NUMBER] на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220212929 (а.с.18) Згідно Відповіді від НПУ та даних ЦБД МТСБУ, на дату ДТП колісний транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «i30», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала водій [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 23.05.2024 [PERSON] подав до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП (а.с.14). Відповідно до Звіту № 39164 від 15.08.2024, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 103666 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого 17.05.2024 у наслідок ДТП колісного транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ на запасні частини - 154254,48 грн, без ПДВ складає - 134619,19 грн. (а.с.20-46). У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 134619,19 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 925479 від 27.08.2024 (а.с.49). Окрім того, згідно платіжної інструкції № 914685 від 23.07.2024, МТСБУ сплатило послуги експерта у загальній сумі 1680,00 грн. (а.с.47). Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до вимог п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІУ від 01.07.2004, що діяв на дату ДТП, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами - є обов`язковим. Згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 41.4 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на виконання вимог вище зазначеного, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зв`язку з настанням страхового випадку у розмірі 134619,19 грн., що вбачається з платіжної інструкції № 925479 від 27.08.2024. Крім того, позивач МТСБУ поніс витрати на аварійного експерта в сумі 1680,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 914685 від 23.07.2024. Враховуючи, що відповідачкою відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, на підставі вище викладеного та згідно наведених правових норм, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача суми в розмірі 136 299,19 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved