Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

Представником Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в системі «Електронний суд» сформовано позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 27.09.2022 року кредитний договір №1010582235, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 14422,28 гривень, 27.09.2022 року кредитний договір №1010582245, за яким відповідачу надано кредит в розмірі 13117,99 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого виникла заборгованість за обома кредитними договорами, яка станом на 01.12.2024 склала 33251,32 гривень, з яких: по кредитному договору №1010582235 від 27.09.2022 року 17413,07 гривень, з яких 14422,28 грн. - заборгованість за кредитом; 2,53 грн. - заборгованість за процентами, 2988,26 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору №1010582245 від 27.09.2022 15838,25 гривень, з яких 13117,99 грн. - заборгованість за кредитом; 2,28 грн. - заборгованість за процентами; 2717,98 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Посилаючись на вищевикладене позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості. Ухвалою судді від 27 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином у тому числі\~через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. Між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено два кредитні договори, шляхом підписання заяв про приєднання, а саме: 27.09.2024 року на підставі кредитного договору №1010582235 було надано банком кредит у сумі 14422,28 грн. та 27.09.2024 року на підставі кредитного договору №1001558204501 було банком надано кредит у сумі 13117,99 грн. (а.с.11-12, 14-15) Підписавши вказані заяви, відповідач беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), які розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). Відповідно до умов договору №1010582235 від 27.09.2024 року відповідачці було надано кредит на загальні цілі (погашення заборгованості) у сумі 14422,28 грн з річною процентною ставкою 0,01 %, строком кредитування на 24 місяців. Крім того, сторони погодили розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. Наведене узгоджується з Паспортом споживчого кредиту від 27.09.2024 (а.с.13). За умовами договору №1010582245 від 27.09.2024 року відповідачці було надано кредит на загальні цілі (погашення заборгованості) у сумі 13177,99 грн з річною процентною ставкою 0,01 %, строком кредитування на 24 місяців. Крім того, сторони погодили розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4 %. Наведене узгоджується з Паспортом споживчого кредиту від 27.09.2024 (а.с.16). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено платіжною інструкцією № TR.60559397.64582.25578 від 27 вересня 2025 року про переказ коштів у сумі 14422,28 грн на рахунок [PERSON] (зворот а.с.40), а також випискою по рахунку за період з 27.09.2022 по 28.11.2023 (а.с.47). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено платіжною інструкцією № TR.60559401.64692.25578 від 27 вересня 2025 року про переказ коштів у сумі 13117,99 грн на рахунок [PERSON] (а.с.41), а також випискою по рахунку за період з 27.09.2022 по 28.11.2023 (а.с.48). У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідачки [PERSON] станом на 01.12.2024 року утворилася заборгованість за кредитним договором №1010582235 від 27.09.2024 року у розмірі 17413,07 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 14422,28 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 2,53 грн, заборгованості за комісією в розмірі 2988,26 грн (а.с.41 зворот -42) та заборгованість за кредитним договором №1010582245 від 27.09.2024 року у розмірі 15838,25 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 13117,99 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 2,28 грн, заборгованості за комісією в розмірі 2717,98 грн (а.с.43-44). 02 грудня 2012 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу про погашення існуючої заборгованості за вище вказаним кредитними договорами, яку [PERSON] залишено без виконання (а.с.37 зворот -38). Отже, судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договорами належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права та інтереси АТ «ПУМБ». Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78\~ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною 1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. 610, 612 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Окрім того, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.1,2,5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. За такого, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19, така форма витрат, як комісія за обслуговування кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі в судовому порядку). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитних договорів, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідачка не довела належного виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунки заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала. Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.\~83,\~95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. Частиною 1 ст. 141\~ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи вищенаведене, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved