Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить: - надати їй дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з адреси: [ADDRESS] , без згоди батька дитини [PERSON] разом із самою [PERSON] ; - надати їй дозвіл на здійснення реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька дитини [PERSON] разом з самою [PERSON] ; - стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1211,20 грн. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 15.10.2011 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстрована шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01.07.2020 у справі №213/892/20 (провадження 2/213/1031/20) укладений раніше шлюб було розірвано. На момент народженнч доньки було прийнято рішення зареєструвати дитину за місцем її тогочасного проживання, а саме: [ADDRESS] . Зазначає, що на даний час вона разом з донькою зареєстровані за вказаною адресою. Вона є власницею двокімнатної квартири, площею 43,5 м?, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вона проживає разом зі своїм нинішнім чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] на даний час. Вона неодноразово зверталася до колишнього чоловіка з приводу надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої доньки та здійснення реєстрації місця проживання останньої за адресою: [ADDRESS] , однак відповідач таку згоду надати відмовляється. Враховуючи неможливість самостійно здійснити перереєстрацію місця проживання неповнолітньої доньки та неможливість отримання дозволу на зміну місця реєстрації проживання від батька дитини, звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2024 дану справу передано на розгляд за підсудністю до Олександрівського районного суду Кіровоградської області (а.с. 19). Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання (а.с.28-29). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 74-75). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з обгрунтувань зазначених у позові. Просила задовольнити. Відповідач, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет - kl.ks.court.gov.ua шляхом розміщення оголошення про розгляд справи та шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, проте в судове засідання повторно не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с.18, 45, 50-55, 60, 73, 79, 93, 96-97, 106, 109). Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15 жовтня 2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2020 (а.с.6). [INFO] у позивачки та відповідача народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 06.03.2012 Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.12). 11.11.2020 позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище - " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 11.11.2020 Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11). Позивачка [PERSON] з 26.03.2014 та її донька [PERSON] з 13.03.2012 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що пітверджується Витягами з реєстру Криворізької територіальної громади №2023/002810509 та №2023/002810325 від 06.04.2023 (а.с.4, 5). Позивачка [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.09.2020, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопською О.О. та зареєстрованим в реєстрі за №735, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223800103 від 14.09.2020 (а.с.7-9). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.2, 3, 6 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з ч. 1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю СОН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частинах 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Суд,

Outcome: dismissed