Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

ТОВ «Новий колектор» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26.12.2020-1000006559. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн. строком на 14 календарних днів. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язалась сплатити проценти за ставкою 2% за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, перераховані на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, кредитні гроші не повернула, проценти за користування кредитними коштами не сплатила. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань станом на 13.09.2024 р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 10 142,28 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 6 230 грн., 3% річних в розмірі 68 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 30.11.2021 р. між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу № 301121-1 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за цим кредитним договором. Просить . Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 26.12.2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26.12.2020-1000006559, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та заявки від 26.12.2020 року. Відповідно до умов кредитного договору, він укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб сайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 3500 грн. Строк, на якийнадається кредит становить 14 календарних днів з дня його надання. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахуванняна поточний рахунок споживача. Процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом. Відповідача було ознайомлено і нею прийнято умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що розуміє, що підписує, та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний договір одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомленням). Пропозиція про укладення кредитного договору, заявка кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підписані одноразовим ідентифікатором Q349, направленим на номер мобільного телефону. Сума позики 3 500 грн. була перерахована позичальнику на її платіжну картку, що підтверджується квитанцією платіжної системи FONDY, номер документа : 335506926, дата оплати 26.12.2020, призначення платежу видача по договору № 26.12.2020-1000006559, сума платежу 3500 грн, номер картки [NUMBER] , відправник ТОВ «Споживчий центр». Норми права, застосовані судом. Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Мотиви суду. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором Q349. Отже, ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав та обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» перерахувало грошові кошти в сумі 3500 грн. на картку відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Єлаєнс» від 10.09.2024 р. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернула кредитні кошти, не сплатила нараховані проценти, внаслідок чого позивач визначив заборгованість у розмірі 10 142,28 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3500 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 6230 грн, 3% річних в розмірі 68 грн. 30 листопада 2021 р. між ТОВ Новий колектор» та ТОВ Споживчий центр» укладений договір факторингу № 301121-1. Відповідно п.2.1 договору факторинга в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту загальну ціну відступлення права вимоги в сумі, передбаченій п.3.1 цього договору, а Клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним. Сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання сторонами реєстру прав вимоги та скріплення його печатками сторін. Згідно з додатком 2 до договору факторингу №301121-1 від 30.11.2021 р. Реєстру прав вимоги № 1 за № 10944 обліковується право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором 26.12.2020-1000006559 від 26.12.2020 р. Долучені до позову договір факторингу №301121-1 від 30.11.2021 р. та акт прийому-передачі переліку №1 (додаток №1) та перелік №1 (додаток №2) до договору факторингу є достатніми доказами на підтвердження у позивача прав вимоги до відповідача. Відповідачем правильність здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» розрахунку невиконаного зобов`язння з повернення кредиту не спростована. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати. У відповідності до п. 3. ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (100%) в розмірі 2422,40 грн. та 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved