Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

03 березня 2025 року представник позивача, адвокат Міщенко А.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтуванні позову посилається на те, що з 25 вересня 2004 року по 15 червня 2011 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З січня 2009 року і по теперішній час [PERSON] проживаючи окремо, родинних стосунків з сином [PERSON] не підтримує, за місцем проживання не відвідує, справами сина не цікавиться, ухиляється від виконання свої обов`язків щодо виховання дитини. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не проявляє щонайменшої турботи. Також відповідач нехтує своїм обов`язком щодо утримання дитини, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 165 858 грн. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Ухвалою від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав. Позивач в судове засідання не з`явилася. 19 березня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та у відсутності сина [PERSON] , у зв`язку з їх виїздом за кордон. Позовні вимоги підтримує повністю. 22 квітня 2025 року від представника позивача, адвоката Міщенка А.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Проте, 19 березня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнає у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча є повідомлений належним чином. 01 квітня 2025 року подано до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Виходячи зі змісту ч.ч.1, 4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.6) 05 вересня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.12) На даний час [PERSON] навчається у КЗ «Ліцей «Перспектива» Світловодської міської ради» в 11 класі. Батько [PERSON] протягом 2024/2025 навчального року не приймав участі в освітньому процесі. (а.с.11) З довідки КЗ «Гімназія «Нове місто» від 26 лютого 2025 року встановлено, що за час навчання у гімназії [PERSON] , батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, навчанням та вихованням сина не цікавився ні особисто, ні в телефонному режимі.(а.с.10) З копії довідки лікаря Безус О.П. від 26 лютого 2025 року вбачається, що батько [PERSON] не супроводжував дитину на медогляди та під час лікування.(а.с.9) Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування Світловодської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] з 2009 року свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо своєї дитини [PERSON] , а саме не приймає участі у його вихованні та навчанні, не цікавиться станом його здоров`я та не проявляє батьківського піклування, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому суд вважає, що наведені факти в сукупності свідчать, [PERSON] як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких підстав, суд приходить висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , а тому є всі підстави для того, щоб позбавити його батьківських прав відносно даної дитини, у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved