Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує тим, що 1 листопада 2019 року вона уклала з ТОВ «Премікс Інвест» та ДП МОУ «Укрвійськбуд» договір №103 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] зобов`язалась сплатити грошові кошти в розмірі 172533 гривень 24 копійок, ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалось завершити будівництво вказаного об`єкта нерухомого майна до 28 лютого 2021 року, а ДП МОУ «Укрвійськбуд» ввести його в експлуатацію до 31 травня 2021 року. В обумовлені строки багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] не був добудований. Станом на день предявлення позову ТОВ «Премікс Інвест» продовжує ухилятись від виконання умов договору №103 від 1 листопада 2019 року. На підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у ТОВ «Премікс Інвест» виник обов`язок сплатити позивачу пеню в розмірі 3% вартості робіт за кожний день прострочення. Оскільки загальний розмір дофінансування становить 172533 гривень 24 копійок, розмір пені за один день складає 5176 гривень 00 копійок. Період прострочення з 28 лютого 2021 року до 28 лютого 2022 року склав 365 днів. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1889240 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2024 року (а.с.34) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 листопада 2024 року (а.с.40) було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 січня 2025 року (а.с.52) було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 29 квітня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності сторін. У судовому засіданні представник позивача Борщик С.В. підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник ТОВ «Премікс Інвест» у судове засідання повторно не з`явився, відповідач був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.42, 45, 46, 54, 55, 61, 62). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 1 листопада 2019 року [PERSON] уклала з ТОВ «Премікс Інвест» та ДП МОУ «Укрвійськбуд» договір №103 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.8-15). Згідно з п.4.1 договору позивач зобов`язався сплатити ТОВ «Премікс Інвест» грошові кошти в розмірі 172533 гривень 24 копійок. Відповідно до п.5.6.1 та п.7.1 договору ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язалось завершити будівництво багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] до 28 лютого 2021 року, а ДП МОУ «Укрвійськбуд» ввести його в експлуатацію до 31 травня 2021 року. В цей же день [PERSON] , ТОВ «Премікс Інвест» та ДП МОУ «Укрвійськбуд» уклали додаткову угоду №1 до договору «Графік оплат» (а.с.17-18). Відповідно до п.1 додаткової угоди сторони погодили, що на виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 9 серпня 2018 року у справі №359/8963/16-ц, рішення Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі №359/8629/15-ц, до фінансування в розмірі 160928 гривень 64 копійок здійснює ДП МОУ «Укрвійськбуд». Згідно з п.3 додаткової угоди загальна сума до фінансування для [PERSON] (оплати добудови) становить 11604 гривень 60 копійок. З довідки директора ТОВ «Премікс Інвест» №106 від 23 грудня 2021 року про 100% фінансування згідно з договором №103 на добудову від 1 листопада 2019 року (а.с.20) вбачається, що [PERSON] сплатила грошові кошти в розмірі 11604 гривень 60 копійок та 160928 гривень 64 копійок отримано від ДП МОУ «Укрвійськбуд». Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання», главою 49 «Забезпечення виконання зобов`язання» та главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми матеріального права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 28 лютого 2021 року настав строк для виконання ТОВ «Премікс Інвест» зобов`язання щодо завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження того, що вказане зобов`язання було виконано в обумовлений договором строк. Навпаки, зі змісту листа начальника відділу ДАБК Бориспільської міської ради №03-31/46 від 29 квітня 2025 року (а.с.63) вбачається, що реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації по [ADDRESS] не здійснювалася; сертифікат на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації не видавався, а сам об`єкт будівництва в експлуатацію не приймався. Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.1 ст.549 ЦК України у ТОВ «Премікс Інвест» виник обов`язок сплатити позивачу неустойку. Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в п.90-91 постанови від 25 березня 2024 року в справі №759/9026/21 (провадження №61-10154сво22), на правовідносини, які виникли на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, стороною яких є фізична особа, метою якої є придбання житла для власних потреб, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Тлумачення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє стверджувати, що вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли з договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Тому загальний розмір пені, який відповідач має сплатити [PERSON] за період часу з 28 лютого 2021 року до 28 лютого 2022 року складає 1889240 гривень 00 копійок ((172533,24 : 100 х 3%) х 365 днів). Водночас такий розмір пені майже в 11 раз перевищує суму простроченого зобов`язання, що очевидно не відповідає завданню цивільного судочинства справедливому розгляду і вирішенню справи. В такому випадку на підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки підлягає зменшенню. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2020 року в справі №559/1605/18 (провадження №61-913св20) тлумачення ч.3 ст.551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, підтверджена численною судовою практикою, зокрема постановами Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №727/9352/17 (провадження №14-319цс19), від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц. Тому з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з ТОВ «Премікс Інвест» на користь позивача до 172533 гривень 24 копійок, тобто розміру до фінансування за договором №103 на добудову 189-ти квартирного житлового будинку по [ADDRESS] від 1 листопада 2019 року. З огляду на це суд висновує про те, що з ТОВ «Премікс Інвест» на користь [PERSON] належить стягнути пеню за період часу з 28 лютого 2021 року до 28 лютого 2022 року в розмірі 172533 гривень 24 копійок. Підстави для стягненні пені в більшому розмірі відсутні, тому у задоволенні позову [PERSON] в цій частині вимог слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 15140 гривень 00 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений на 9,13% (172533,24 : 1889240,00 х 100%). З огляду на це суд висновує про те, що з ТОВ «Премікс Інвест» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1382 гривень 28 копійок (15140,00: 100% х 9,13%).

Outcome: partial