Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що\~ 08.10.2009 року між нею та [PERSON] був зареєстрваний шлюб, актовий запис №1957. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.06.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Спільна дитина позивачки та відповідача проживає разом із матер`ю та знаходиться на повному її утриманні. Оскільки [PERSON] потребує значних витрат для забепечення належного рівня життя, зокрема, витрати на одяг, харчування, медичний огляд та лікування, навчання та додаткові заняття, відповідач участі у вихованні сина не бере, добровільну матеріальну допомогу не надає, просить суд, стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього сина, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача, адвокат Ісар О.Я. направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у їх із позивачкою відсутність, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1133 у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] . Так, згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.06.2017 року, шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08.10.2009 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис №1957 було розірвано. Із\~ довідки відділу ведення реєстру територіальної громади м. Чернівці від 27.08.2020 р. № 22д/7531, вбачається, що позивачка [PERSON] розом із сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Також позивачкою, долучена довідка №71 від 04.03.2025 року, з якої встановлено, що [PERSON] навчається у 5-В класі Чернівецької гімназії №13 ЧМР. Згідно чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності в Україні 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина те, що відповідач, зі слів позивача офіційно не працює, бере до уваги обов`язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved