Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

31.12.2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справа була розподілена на суддю Самарського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 року. Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків. 20.01.2025\~року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Недоліки позивачем усунуті. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, на підставі рішення ВРП від 20.02.2025 №301/015-25 " Про звільнення судді [PERSON] , з посади судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви у відставку" та розпорядженням керівника апарату суду від 27.02.2025 року за № 72-р та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 року, справу передано для розгляду судді Малихіній В.В. Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є колишній чоловіком позивачки і батьком спільної повнолітньої доньки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись в Державному навчальному закладі «Фаховий коледж економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара» на 2-му курсі денної\~та форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Навчання проходить на бюджетній основі. Строк навчання до червня 2026 р. Донька [PERSON] мешкає фактично з матір`ю, разом з позивачкою яка її утримує і задовольняє всі її потреби. Батько до 18 років доньки сплачував за рішенням суду аліменти, але після досягнення донькою повноліття не надає жодної матеріальної допомоги, що ставить її в скрутне матеріальне становище, у зв`язку\~з чим\~позивачка просить\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] , двадцяти трьох річного віку в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Представник відповідач у встановлений судом строк подала до суду відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що позивач не визнає позов. Позиція відповідача обґрунтована тим, що згідно доданих до відзиву на позовну заяву документів, які свідчать що на утриманні відповідача перебуває дружина [PERSON] з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка має хронічні захворювання. Для лікування даних захворювань та підтримки здоров`я дитини у належному стані відповідач та його дружина витрачає значні кошти та не може надавати матеріальну допомогу донці, яка є повнолітньою та продовжує навчатись на бюджетній основі в Державному навчальному закладі «Фаховий коледж економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара» на 2-му курсі денної форми та отримує стипендію. 13.04.2025 року представником позивачки до канцелярії суду подано відповідь на відзив. З якої вбачається, що позивачка не згодна з обґрунтуванням відзиву, що посилання відповідача про наявність в його новій сім`ї хворої дитини перешкоджає йому виконувати його батьківські обов`язки перед старшої донькою та при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Донька проживає з позивачкою і перебуває на повному її утриманні, адже сама ще не здатна цього робити, позивачка майже всю свою зарплату витрачаю на доньку, адже вона потребує матеріальної допомоги, а дуже часто і лікування, а тому посилання відповідача про те, що позивачка теж має витрачати на утримання дитини не меншу, ніж він суму, не грунтуються на законі та дійсних обставинах справи. 16.04.2025 року до канцелярії суду представником відповідача подані заперечення на відповідь. В яких зазначено, що позивачкою не наведено вагомих підстав, які б свідчили що підтвердження своїх доводів та що відповідач не має надавати матеріальної допомоги повнолітній дитині у зв`язку з тим, що має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , яка має хронічні захворювання, які вимагають значних матеріальних затрат та проходить курсові лікування астми раз на 4 місяці. Тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, але через канцелярію суду надали заяву, в якій підтримали позовну заяву то розглядати за їх відсутності. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явились, але через канцелярію суду надали заяву, в якій підтримали відзив та просили розглядати за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 30). \~Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська 26 червня 2015 року вказаний шлюб розірвано та стягнуто аліменти\~на користь\~позивачки аліменти\~до виповнення\~доньки повноліття\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх його\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 30%\~від прожиткового\~мінімуму на\~місяць для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки, починаючи з 22 червня 2015 року і до досягнення донькою повноліття. (а. с.31-32). 16 жовтня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 15.10.2016, про що Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 724 (а.с. 33). [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 22.08.2006 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 34). Відповідно до довідки № 850 від 15.01.2025 року [PERSON] є студенткою ІІ курсу денній формі навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара», термін навчання у коледжі з 1 вересня 20204 року по 28.06.2026 рік. Зарахована за наказом №53-с від 14.08.2024 року (а.с.37). Згідно з довідки про доходи [PERSON] навчається на денній формі навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара» має доход за період з вересень 2024 року по грудень 2024 року загальною 6\~040,00 грн. (а.с.38). 05 серпня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 28.11.2017, про що Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 171. [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Самарським районним\~у місті\~Дніпропетровську відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області від 16 січня 2018 року. Відповідно до довідки №144 від 27.03.2024 [PERSON] проходить військову службу на посаді старшого сержанта в військовій частині [NUMBER] з 18 серпня 2024 року по теперішній час. Відповідно до амбулаторної картки пацієнта №17174 від 18.06.2020 [PERSON] та долучених медичних документів має ряд хронічних захворювань. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] , потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивачка, так і відповідач, оскільки донька сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. Таким чином, встановивши, що донька сторін навчається на другому курсі денної, бюджетної форми навчання на денній формі навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки та бізнесу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара», закінчує навчання в 28.06.2026 року, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, має на утриманні малолітню дитину, яка має хронічні захворювання, які матеріальної забезпеченості, але суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів, так як утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом не є, відповідач доказів надання допомоги донці та неможливості утримувати його до суду не надав. Разом з тим, суд, беручи до уваги, що на утриманні у відповідача знаходяться малолітня донька: [PERSON] , [INFO] та яка має хронічні захворювання які потребують лікування, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача, таким чином частково задовольнивши позовні вимоги . Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1\~ст. 191 СК України\~якою визначено,\~що аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред`явлення\~позову,\~а тому\~початок стягнення\~потрібно обраховувати\~з 31.12.2024 року. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів. Відповідач є військовослужбовцем та згідно з пп.12 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За таких обставин витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial