Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

Комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об`єднання» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги за надані\~ послуги з управління багатоквартирним будинком, розмір якої станом на 30.10.2024 складає 34062,96 грн. 12 лютого 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою від 26.03.2025 судом позовну заяву було залишено без руху, надано термін для усунення недоліків. 31.03.2025 до суду на виконання ухвали суду про залишення позову без руху надійшла позовна заява в новій редакції з додатками. В обґрунтування позову (в новій редакції) зазначається, що КП Нетішинської міської ради «Житлово-комунального об`єднання» є надавачем послуг з управління багатоквартирними житловими будинками міста, в тому числі і гуртожиткам. КП НМР «ЖКО» є самостійним суб`єктом господарювання, створене на основі власності територіальної громади м. Нетішин та входить до сфери управління міської ради. Рішенням вісімнадцятої (позачергової) сесії Нетішинської міської ради від 19.06.2007 № 6 було затверджено Статут КП НМР «ЖКО» розділом другим якого було визначено, що метою діяльності підприємства є надання якісних житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій; з управління будинками, спорудами чи групами будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд; утримання об`єктів житлово-комунального господарства, які знаходяться на балансі підприємства, організація благоустрою території міста. Послуга з управління багатоквартирним будинком надається і мешканцям багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідно такою послугою забезпечується і власник кімнати № 7 відповідач [PERSON] . Окрім того, у гуртожитках мешканцям, які не мають власних приладів обліку електричної енергії також нараховується плата за електроенергію. Такі послуги надавалися мешканцям цього будинку до 28.02.2023 на підставі статуту, а з 01.03.2023 на підставі договору № 10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного на підставі рішення ВК НМР № 76/2023 між співвласниками будинку, від імені яких діє міський голова, та КП НМР «ЖКО». Відповідач зареєстрований та проживає у кімнаті [ADDRESS] , а отже є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою та має обов`язок щодо оплати вартості наданих послуг. Відповідач оплату за надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком та за електроенергію за період з 30.03.2015 по 30.10.2024 у повному обсязі не вносив, але фактично користувався наданими послугами, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком та за електроенергію станом на 30.10.2024 у розмірі 34062,96 грн. У зв`язку із чим позивач звертається до суду та просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір. Учасники справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. До суду від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України\~при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої\~статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до\~ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Так, судом установлено, що відповідно до відповіді відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Нетішинської міської ради відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . Рішенням вісімнадцятої (позачергової) сесії Нетішинської міської ради від 19.06.2007 № 6 було затверджено Статут КП НМР «ЖКО» розділом другим якого було визначено, що метою діяльності підприємства є надання якісних житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій; з управління будинками, спорудами чи групами будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд; утримання об`єктів житлово-комунального господарства, які знаходяться на балансі підприємства, організація благоустрою території міста (а.с. 51-58). 01.03.2023 між КП НМР «ЖКО» з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в особі голови Нетішинської міської ради Супрунюка О. О. з другої сторони, було укладено договір № 10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 6-9). Згідно з випискою з особового рахунку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком та за електроенергію за період з лютого 2015 року по 30.10.2024 становить 34062,96 грн (а.с. 10-17). Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього ж Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов`язок споживача укласти договір передбачений п. 1 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Статтею 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 Про механізм впровадження Закону України Про приватизацію державного житлового, визначено, що Власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, відповідач є споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком, яка надавалася йому позивачем за адресою: [ADDRESS] , до 28.02.2023 на підставі статуту КП НМР «ЖКО», а з 01.03.2023 на підставі договору № 10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного на підставі рішення ВК НМР № 76/2023 між співвласниками будинку, від імені яких діє міський голова та КП НМР «ЖКО». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач несвоєчасно сплачувала кошти за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Так, судом встановлено, що сума заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, наданими відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за період по якому позивачем заявлено позовні вимоги становить 34062,96 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги, розмір якої станом на 30.10.2024 становить 34062,96 грн. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2422,40 грн. Окрім цього, позивачем було сплачено 66,00 грн за послуги поштового зв`язку, пов`язані з направленням позивачу копії позовної заяви з додатками. Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку із цим до стягнення з відповідача підлягають судові витрати у розмірі 2488,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved