Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своєї позовної заяви зазначає, що він, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОККПП [NUMBER] , з 2014 по 2016 перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Проживали по [ADDRESS] . Проживали разом, але шлюб сторони не реєстрували. Від стосунків у них народився син, [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження [PERSON] запис про батька був зроблений зі слів матері дитини, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так як мати дитини продовжувала вести аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, позивач у 2016 році забрав малолітнього [PERSON] і переїхав проживати до себе додому, у с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області. З цього часу малолітній [PERSON] проживає разом [PERSON] , він піклується про нього, відводить та забирає його зі школи, забезпечує всім необхідним. Вказує, що [PERSON] , жодного разу з дитиною не зустрічалася, не телефонувала позивачу, не цікавилася станом здоров?я дитини, не водила дитину до школи, матеріальної допомоги на його утримання не надавала. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] щодо визнання батьківства, адже він фактично виконує обов`язки батька, визначені законодавством. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч. 2 статті 125 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або за рішенням суду. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст.126 Сімейного кодексу України). Так як мати малолітнього, [PERSON] , відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати спільну заяву про реєстрацію позивача як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Крім того, вказує, що він звернувся до медичної лабораторії для проведення генетичної ідентифікації, де отримав звіт тестування на батьківство № MG18-48333\F1 від 21/06/2018, відповідно до якого вірогідність його біологічного батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , складає 99,9999 %. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за № 8 від 15.09.2016 року, зроблений Виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, а саме: в графі «батько» вказати « [PERSON] , [INFO] », змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу надіслано копію ухвали судді та копію позовної заяви з додатками рекомендованим листом, який вона отримала 12.02.2025 року, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Ухвалою суду від 10.04.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Попередньо до суду подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Позивач та представник третьої особи Органу опіки та піклування ВК Ладижинської сільської ради в судовому засіданні позов підтримали. Представник третьої особи Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника, в оцінюванні доказів покладаються на думку суду, проти визнання батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , не заперечують. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області 15.09.2016 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про народження № 8 від 15.09.2016. Згідно довідки, виданої Громівським старостинським округом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області № 409 від 28.11.2024 року [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , разом з [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] . Відповідно до довідки КЗ «Бабанська спеціальна школа Черкаської обласної ради» від 02.12.2024 №253/10-06 вказано, що [PERSON] самостійно виховує свого сина, [PERSON] , [INFO] . Забирає його на вихідні дні та канікули, постійно турбується про успішність дитини. Мати участі в житті та вихованні дитини не приймає. Судом достовірно встановлено, що згідно Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 01.04.2025 №47241, наданого ТОВ «МАМА ПАПА» ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнства і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved