Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07 березня 2025 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстровано 10 жовтня 2020 року Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Суми/, актовий запис № 161. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалося добре, протягом останніх двох років їх спільне життя погіршилося, стали виникати постійні спори та конфлікти з різних причин, що призвело до того, що вони стали чужими людьми. На даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство вони не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Позивачка в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує /а.с. 22/. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі /а.с. 24/. Суд уважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні установлено, що сторони\~уклали шлюб, який зареєстровано 10 жовтня 2020 року Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Суми/, актовий запис № 161 / а.с. 7/. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] / а.с. 8/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про розподіл спільного майна подружжя між ними відсутній. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Згідно з\~ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1\~статті 142 ЦПК України\~передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 72423852 від 06 березня 2025 року [PERSON] сплатила через АБ «Укргазбанк» судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 1211,20 грн /а.с. 2/. До початку розгляду справи по суті відповідачем 09 квітня 2025 року подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивачки 50 відсотків від понесених нею судових витрат зі сплати судового збору, що становить 605,60 грн, а також повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved