Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

18.03.2025 року представник позивача КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся з позовом, через підсистему Електронний суд, до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (особовий рахунок, договір 603121595) у розмірі 17\~210,30 грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідачки. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, у позові зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутність позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи сповіщена у встановленому порядку. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населення для побутових потреб. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 01\~листопада\~2021\~року\~між\~Концерном «МТМ» \~та\~ відповідачкою \~укладений \~типовий \~індивідуальний договір \~№ 603121595 про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку, загальна сума боргу за житлово-комунальні послуги з 01.07.2021 р. по 31.01.2025 р. становить 17 210,30 грн. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з постачання теплової енергії, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом країни « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ, від 21 серпня 2019р., №830 Положенням Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарств України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315 про затвердження «Методики споживання обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ч.3 ст.9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що відповідачка як споживач житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином не виконувала свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2021 р. по 31.01.2025 р. становить 17 210,30 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. При цьому,\~суд\~виходить\~з того,\~що\~квартира\~за адресою: [ADDRESS] , була підключена до мережі постачання гарячого водопостачання та теплової енергії, ці послуги у зазначений період надавались і ними споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталась, факт отримання вказаних послуг нею не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачка не здійснювала оплату. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачкою не надано, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення. Крім того, суд враховує, що відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,4 грн.

Outcome: approved