Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 серпня 2024 року о 16 год. 10 хв. в м. Київ, по просп. Леся Курбаса за участю автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є Позивач, та автомобіля CITROEN C4 PICASSO, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 17.09.2024 року у справі №759/18062/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що свідчить про його вину у спричиненні ДТП. Згідно з Висновком щодо вартості матеріального збитку № 341/09-24 від 04.09.2024 року, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. [NUMBER] , становить 309 961,07 грн. Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено часткове відшкодування у розмірі 111 206,68 грн. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача залишок завданої шкоди у розмірі 198 754,39 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 21 987,54 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідачем надано відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач стверджує, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 111 206,68 грн., і позивач, прийнявши цю виплату, фактично погодився з її розміром як частковим відшкодуванням завданої шкоди. На думку відповідача, це свідчить про відсутність підстав для подальшого стягнення коштів з нього. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 17.09.2024 року у справі №759/18062/24 встановлено вину Відповідача [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення ним п. 2.3 (Б), 13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Таким чином, судом встановлено факт завдання шкоди майну позивача внаслідок неправомірних дій відповідача під час керування джерелом підвищеної небезпеки. Розмір завданої шкоди, відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку № 341/09-24 від 04.09.2024 року, становить 309 961,07 грн. Судом також встановлено факт часткового відшкодування шкоди Позивачу Моторним (транспортним) страховим бюро України у розмірі 111 206,68 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач, обґрунтовуючи розмір понесених збитків, посилається на висновок щодо вартості матеріального збитку та Висновок про вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу. Однак, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного понесення ним витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Зокрема, до матеріалів справи не додано копій договорів на виконання ремонтних робіт, платіжних документів, що підтверджують оплату таких робіт та придбання необхідних запасних частин. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факту понесення ним витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем. Посилання на висновок оцінювача щодо вартості відновлювального ремонту самі по собі не є достатнім доказом фактично понесених витрат. Щодо вимоги про стягнення судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, підстави для стягнення судових витрат з Відповідача відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed