Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , Місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її рідним батьком. Судовим наказом судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 липня 2021 року з батька [PERSON] на користь її матері [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання до її повноліття. [INFO] їй виповнилося 18 років і стягнення аліментів з відповідача припинено. На теперішній час вона є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми здобуття освіти за освітній рівнем «бакалавр», спеціальності 026 «Сценічне мистецтво» Навчально-Наукового інституту сучасного мистецтва Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв державної форми власності ІV рівня акредитації з 01 вересня 2024 року. За місцем навчання він отримує стипендію, але цих коштів недостатньою для покриття її потреб. Мати [PERSON] надає їй матеріальну допомогу, вона фактично знаходиться на її повному утриманні. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно. 10 лютого 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси передано дану позовну заяву за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 01 квітня 2025 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву, в якій зазначено, що вона постійно перебуває в м. Києві на навчанні і не має можливості прибути у судове засідання в м. Черкаси. Просить справу розглядати за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем проходження військової служби. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Пролетарської селищної ради Гірницького району м. Макївки Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] , в графі «батько» вказаний [PERSON] . Відповідно до Довідки № 914 від 16 січня 2025 року Навчально-наукового інституту сучасного мистецтва, [PERSON] є здобувачкою вищої освіти І курсу денної форми здобуття освіти за освітнім рівнем «бакалавр», спеціальності 026 «Сценічне мистецтво» Навчально-наукового інституту сучасного мистецтва, Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв державної форми власності ІV рівня акредитації. Навчається за рахунок коштів державного бюджету. Наказ № 360-с від 09.08.2024 року. Вступила до НАКККіМ 01.09.2024 року. Строк закінчення закладу освіти 30.06.2028 року. Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15травня 2006року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Оскільки, [PERSON] навчається на денній формі навчання, вона об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що вона повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. І, враховуючи, що вона на даний час не спроможна себе забезпечити, саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Але, враховуючи те, що [PERSON] є дієздатною, то аліменти мають бути стягнути на її користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до с. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти, починаючи з 30.06.2026 року. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2025 року і до закінчення його навчання, тобто до 30 червня 2028 року. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved