Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-24 00:00:00

07 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №3434-1216-3 від 09.12.2023 року в розмірі 52500,00 грн., що виникла у результаті невиконання договірних зобов`язань відповідачем за період з 09.12.2023р. по 04.10.2024р. В\~ обгрунтування позову посилається на те, що 09.12.2023 між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3434-1216-3, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. строком на 365 днів, до 08.12.2024, шляхом переказу на її платіжну карту, емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Позивач свої зобов`язання виконав, а відповідач ухиляється від виконання зобов`язань зі сплати відсотків за період з 09.12.2023р. по 04.10.2024р., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою остання зареєстрована, однак поштове відправлення повернуто з відміткою про повернення листа за закінченням терміну зберігання 13.01.2025 р., що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 25.04.2025 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2023р. між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (Товариство) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 3434-1216-3, за умовами якого Товариство зобов`язалося надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 грн (далі кредит), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором /а.с. 6-10/. Вказаний кредитний договір та додатки до нього підписані [PERSON] 09.12.2023 року шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 212599 в особистому кабінеті на веб-сайті https://procent.com.ua. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності до порядку, визначеного статтею 11 цього Закону, відповідач зареєструвалася на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, заповнила\~ заявку на кредит,\~\~ здійснила акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 212599 направлявся відповідачу 09.12.2023 року о 13:34:43 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений кредитному договорі, ІТС позивача та, який використовується відповідачем для підтвердження здійснення операцій у АТ "ОщадБанк"/а.с. 50-51/. Кредитний договір був підписаний 09.12.2023 року о 13:34:55 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 212599 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua//а.с. 18-19/. Таким чином електронний договір, що був укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до п.1.1 Кредитного договору сторони домовилися, що Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору відповідач зобов`язалася\~ за користування кредитом сплатити проценти у фіксованому розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави „Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На виконання умов кредитного договору позивачем відповідачу було надано кредит у сумі 5000 грн., що підтверджується копією платіжного документу № 700843085 від 09.12.2023 року\~ про перерахування коштів [PERSON] \~ відповідно до договору№ 3434-1216-3 від 09.12.2023 року\~ на номер картки: [NUMBER] /а.с.13/. Факт належності [PERSON] даної банківської платіжної картки, а також факт перерахування коштів ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» також підтверджується випискою по картковому рахунку, наданою АТ «Державний ощадний банк України» на виконання ухвали суду від 13.11.2024 року /а.с.50-55/. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Як зазначено вище, за умовами Кредитного договору сторони визначили, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 3,5 процентів за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до в п. 1.8 Кредитного договору розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цього договору. В Додатку № 1 до кредитного договору № 3434-1216-3 від 09.12.2023 року міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором № 3434-1216-3 від 09.12.2023 року, із зазначенням, крім іншого,\~ процентів за користування кредитом, що становлять по 5250 грн. за кожні 30 днів, останній платіж 875,00 грн. /а.с. 10-11/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається Як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених умов Кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати процентів у строки, передбачені Кредитним договором, належним чином не виконувалися, відповідач не здійснив жодного платежу.\~ Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача станом на 04.10.2024 року утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором по\~ процентам за користування кредитом в сумі\~ 52500 грн /а.с.14-17/, які були нараховані виходячи\~ з процентної ставки, передбаченої договором. Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми процентів за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд виходить з наступного. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України N 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон N 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону N 3498-IX). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України\~ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:\~ протягом перших 120 днів - 2,5 %;\~ протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Як встановлено вище, що відповідач отримав кредитні кошти 09.12.2023 року, тобто до набрання чинності\~ Законом\~ N 3498-IX. Відповідно до\~\~ приписів п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону N 3498-IX\~\~ дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»,\~ поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання ним чинності, отже застосовуються і до спірних договірних правовідносин, які тривали\~ після\~ 24.12.2023р. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %. Враховуючи викладене, суд вважає, що\~ розмір процентів за користування кредитом не мав\~ виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Виходячи з викладеного, проценти підлягають розрахунку наступним чином: за період з 09.12.2023р. по 24.12.2023р. в розмірі 2800.00 грн. (5000 x 3.5 x 16 : 100),\~ за період з 25.12.2023 року по 22.04.2024 року в розмірі 15000 грн. (5000 x 2.5 x 120 : 100),\~ за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року в розмірі 9000 грн. (5000 x 1.5 x 120 : 100);\~ за період з 21.08.2024р. по 04.10.2024 року -\~ 2250.00 грн. (5000 x 1 x 45 : 100). Загальна сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача,\~ становить\~ 29050 грн.\~ При цьому суд оцінює критично твердження позивача\~ про те, що вказані законодавчі обмеження максимального розміру процентів не застосовуються до спірних правовідносин, адже строк дії даного Кредитного договору не продовжувався, що, на думку позивача, виключає застосування цих обмежень відповідно до\~\~ приписів п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону N 3498-IX. Вказана норма передбачає, що\~ дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»\~ поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів не сплив до 24.12.2023р.\~ та їхня дія триває після набрання ним чинності, а не як, помилково тлумачить позивач, продовжувався шляхом укладення відповідних додаткових угод чи вчиненням інших юридичних дій. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі своєчасної сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по несплаченим процентам за кредитом у розмірі 29050\~ грн. На думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] \~ перед ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ»\~ у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково у вказаній сумі.\~\~\~\~\~ Позивачем ТОВ «ФК«ПРОЦЕНТ» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн /а.с. 1/. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених вимог\~ в сумі 1675 грн. 49 коп. Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 03/06/2024 про надання правової допомоги від 03.06.2024 р., укладеного між ТОВ «ФК«ПРОЦЕНТ» та адвокатом Руденком К.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію витягу від 24.07.2024 р. з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №2 до договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 р. про надання юридичних послуг від 03.06.2024 р., копію платіжної інструкції № 741 від 25.07.2024 року згідно з договором про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024 року/а.с. 29-35/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 5533,33 грн.

Outcome: partial