Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-17 00:00:00

14.03.2025 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 року. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , 2004 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серія [NUMBER] від 15.11.2007 року та [PERSON] , 2014 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 06.02.2014 року. Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 12.03.2025 року. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 року (справа №335/6498/20) з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] , в 1/3 частині від заробітку відповідача, починаючи з 03.08.2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, позивач зазначила, що старша дитина досягла повноліття [INFO] , у зв`язку з чим аліменти на іншу дитину стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому, у зв`язку з небажанням відповідача виконувати судовий наказ, аліменти стягуються через Державну виконавчу службу Лівобережним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження ВП № 63100547 від 22.09.2020 року. Враховуючи, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, позивач вважає, що такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Крім того, самостійно вона не в змозі його забезпечити, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює та має постійний дохід. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) учасників справи на 18.04.2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом з тим від неї 08.04.2025 надійшла заява, відповідно до якої остання просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував у задоволені позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 06.02.2014 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 72. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи із дня подання заяви 03.08.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем, що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 12.03.2025. Позивач вказує, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, позивач вважає, що такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, який самостійно вона не в змозі забезпечити. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Стаття 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Абзац 2 частини 3 статті 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні особи, та що він не може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Крім того, відповідач не заперечував щодо заявлених позовних вимог. При цьому, суд враховує, що відповідачем не спростовано встановлені судом обставини та ним не надано будь-яких даних, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на зазначене, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, у тому числі з огляду на збільшення прожиткового мінімуму на дитину, яка досягла 11-річного віку, суд доходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів, визначених Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020, та вважає за необхідне стягувати зі [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та він є гарантованим мінімальним розміром аліментів відповідно до ст. 182 СК України. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 1 211,20 грн.

Outcome: approved