Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13 вересня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Під час шлюбу, вона завагітніла та на даний час перебуває на обліку за вагітністю в КНП «Міський клінічний пологий будинок №6» ХМР з 07.11.2004. На теперішній час сторони проживають окремо, оскільки відповідач відноситься до позивача з неповагою, постійно ображає її не дивлячись на вагітність. Сім`я фактично розпалася, відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки він здоровий та працездатний, працює у ТОВ «Відродження-2014» на посаді директора. Позивач потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить позивача в скрутне становище. Посилаючись на вказані обставини, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду м. Харкова від 04.02.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила про обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів, проте заперечував щодо заявленого позивачем розміру аліментів посилаючись на те, що в нього не постійний дохід, також на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина - інвалід, [PERSON] , [INFO] , опікуном якого він є. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 209 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2008). Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Станом на день подання позову до суду, позивач знаходилась на 19-20 тижні вагітності про що свідчить копія довідки № 1 від 20.01.2025, виданої КНП «Міський клінічний пологий будинок №6» ХМР. Сторони по справі разом не проживають. Відповідач працює у ТОВ «Відродження-2014» на посаді директора. Відповідачем надано копію посвідчення УСЗН Білопільської РДА, в якому опікуном дитини-інваліда [PERSON] , 2008 року народження, зазначений [PERSON] . Також, з наданої відповідачем довідки МОЗ КНП «Білопільський центр первинної медичної допомоги», вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження, є дитиною з інвалідністю, яка потребує постійного догляду і допомоги. [PERSON] є батьком дитини з інвалідністю, який разом з ним відвідує лікарню з приводу медичного огляду, профілактичних щеплень і захворювань, які потребують огляду лікаря і подальшого лікування. Позивач у судовому засіданні не заперечувала того факту, що на даний час їх дитина проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Згідно з ч. 1\~ст. 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Частиною 4\~ст. 84 СК України\~передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 5\~ст. 84 СК України\~аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 1\~ст. 75 СК України\~зазначає, що чоловік та дружина повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 77 СК України\~утримання одному з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Право на утримання у зв`язку з вагітністю має жінка, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Це право триває протягом всього періоду вагітності і виникає з того часу, як тільки вагітність в родині була виявлена. Чоловік зобов`язаний надавати утримання, як вказує закон, за однієї важливої умови якщо має на те фінансову можливість, тобто відповідний матеріальний стан. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). При визначенні розміру аліментів на утримання дружини під час вагітності, суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, але при цьому має на утриманні дитину- інваліда. Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, визначивши розмір аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно, починаючи з 30.01.2025, на час вагітності і до досягнення народженою дитиною трьох років. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно\~ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а при зверненні до суду з позовом позивач в силу п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial