Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75973778 від 27.07.2021 у розмірі 19\~740 грн. 95 коп., з яких: 7073 грн. 07 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~667 грн. 87 коп.- сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № 101439446 від 29.08.2021, в розмірі 23805 грн. 00 коп., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20475 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та 330,00 заборгованість за комісією; за кредитним договором № 4439601 від 17.08.2021 від 22.02.2023 року, в розмірі 26 556 грн. 85 коп., з яких: 3764 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22392 грн. 85 коп. - сума заборгованості за відсотками та 400,00 заборгованість за комісією. Всього просить стягнути заборгованості за договорами позики та кредиту у загальному розмірі 70\~232 грн. 22 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 27.07.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 75973778 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644\~ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75973778 від 27.07.2021 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75973778 від 27.07.2021 Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75973778 від 27.07.2021 Відповідно до Реєстру боржників №2 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 10-01/23, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача. Також, між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101439446 від 29.08.2021. В свою чергу 17.12.2021 укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1011439446 від 28.07.2021. 10.01.2023 було укладено договір факторингу №10-01/2023-62, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІАТАЛ" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101439446. Відповідно до Реєстру боржників від 10-01/2023 року до Договору факторингу № 10-01/2023 від 26.12.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 805 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 475 грн. - сума заборгованості за відсотками та 330 грн. заборгованість за комісією. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором №101439446 в розмірі 39\~393,00 грн. Крім того, 17.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4439601. В свою чергу 29.11.2021 укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4439601 від 17.08.2021. 10.03.2023 було укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІАТАЛ" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4439601 від 17.08.2021. Відповідно до Реєстру боржників від 10-03/2023 до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 556 грн. 85 коп., з яких: 3\~764 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 392 грн. 85 коп. - сума заборгованості за відсотками та 400 грн. заборгованість за комісією. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.03.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором №4439601 в розмірі 26 556 грн. 85 коп. На підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 226.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Представник позивача просив розглядати справи у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від 23\~лютого 2006\~року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~ст.6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до\~ст. 1054-1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог\~ЦК України. Судом встановлено, що 27.07.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 75973778 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644\~ЦК України та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75973778 від 27.07.2021 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75973778 від 27.07.2021 Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75973778 від 27.07.2021. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 10-01/23, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги у розмірі 19\~870 грн. 37 коп. до відповідача. Також, судом встановлено що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101439446 від 29.08.2021. Крім того, 17.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4439601. Зазначені кредитні договори укладені в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані [PERSON] первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1, Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та Фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодацем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641.644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 17.12.2021 укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1011439446 від 28.07.2021. 10.01.2023 було укладено договір факторингу №10-01/2023-62 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІАТАЛ" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101439446. Відповідно до Реєстру боржників від 10-01/2023 року до Договору факторингу № 10-01/2023 від 26.12.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 805 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 475 грн. - сума заборгованості за відсотками та 330 грн. заборгованість за комісією. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором №101439446 в розмірі 39\~393,00 грн. В свою чергу 29.11.2021 укладено договір факторингу №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4439601 від 17.08.2021. 10.03.2023 було укладено договір факторингу №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІАТАЛ" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимога за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4439601 від 17.08.2021. Відповідно до Реєстру боржників від 10-03/2023 до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 556 грн. 85 коп., з яких: 3\~764 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 392 грн. 85 коп. - сума заборгованості за відсотками та 400 грн. заборгованість за комісією. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.03.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором №4439601 в розмірі 26 556 грн. 85 коп. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку із вищевикладеним у відповідача утворилася заборгованість за договором позики № 75973778 від 27.07.2021 у розмірі 19\~740 грн. 95 коп., з яких: 7073 грн. 07 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~667 грн. 87 коп.- сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № 101439446 від 29.08.2021, в розмірі 23805 грн. 00 коп., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20475 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками та 330,00 заборгованість за комісією; за кредитним договором № 4439601 від 17.08.2021 від 22.02.2023 року, в розмірі 26 556 грн. 85 коп., з яких: 3764 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22392 грн. 85 коп. - сума заборгованості за відсотками та 400,00 заборгованість за комісією. Загальна заборгованості за договорами позики та кредиту у загальному розмірі становить: 70\~232 грн. 22 коп. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. З огляду на викладене, нарахуванні вищевказаними кредитними договором, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч 1. ст. 625 Цивільного кодексу України, суд вважає обґрунтованими та законними. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами, що підтверджується розрахунками заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є усі вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості (тобто 100 % від заявленої вимоги),то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 422 грн. 40 коп. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн надано: договір про надання правничої допомоги № 01-07/2024 01.07.2024, з додатками, відповідно до якого сума гонорару за надання послуг (виконання дій та заходів, визначених в п. 1.2. та 3.1 цього договору) по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), визначеного в додатку до цього договору та зазначається об`єднанням в акті приймання передачі наданих послуг; акт приймання передачі послуг з правничої допомоги № 3 від 27.12.2024, відповідно до якого клієнт прийняв в повному об`ємі послуги з правничої допомоги на суму 16000,00 грн. Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатським об`єднанням «ЛІГА АССІСТАНС» правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням (виконання робіт, надання послуг). Відповідно до ч. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує, що саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Оскільки, відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи та мають бути стягнути з відповідача на користь позивача. А тому, враховуючи, що обґрунтованими вимоги позивача на 100 %, то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 16 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved