Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Баховський М.М. звернулась до суду з позовом до КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА), Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА), в якому вона просить суд стягнути з відповідачів на її користь 567 368,91 грн. інфляційних втрат і 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 116 850,69 грн., також 70 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування зазначає, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року у цивільній справі №753/23331/16 позов [PERSON] , [PERSON] до КП "Київблагоустрій" ВО КМР (КМДА), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА), КМДА, КМР, ГУНП у м. Києві про стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто солідарно з КП "Київблагоустрій" ВО КМР (КМДА), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА) на її користь 548 066, 07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Постановою Київського апеляційного суду від 09.02.2022 року у цивільній справі №753/23331/16 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року залишено без змін. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 року у цивільній справі №753/23331/16 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09.02.2022 року залишено без змін. Відповідачі не виконували рішення суду у добровільному порядку, внаслідок чого 02.06.2022 року постановою державного виконавця, за її заявою, було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Разом з тим, після відкриття виконавчого провадження, відповідачі продовжують не виконувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року у цивільній справі №753/23331/16, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 548 066,07 грн. Внаслідок неправомірної поведінки відповідачів, вважає, що вона має право на стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за період з листопада 2016 року по грудень 2023 року. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27.05.2024 року було відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження у справі (а.с. 84). 06.06.2024 року від Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА) надійшов відзив на позов, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що позивачка [PERSON] не обґрунтувала позовні вимоги до Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА), оскільки вона не отримувала виконавчий листа та не зверталась за примусовим виконанням рішення суду. У даному випадку відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суму боргу та задоволенню позовних вимог позивачки відносно Департаменту. Матеріалами справи № 753/23331/16 доведено, що демонтаж не проводився Департаментом, Київської міською радою, КМДА, так як згідно актів проведення демонтажу демонтаж проводився КП «Київблагоустрій» та ТОВ «Україна Бізнес Груп». Разом з тим зазначає, що рішення виконуються в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Для виконання рішення суду про стягнення коштів з державного органу, стягувач повинен звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про його виконання (а.с. 107-116). 11.06.2024 року від КП «Київблагоустрій» надійшов відзив на позов, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року, у відповідності до якого відповідачі зобов`язались сплатити 548 066, 07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, набрало законної сили 09.02.2022 року. Тому розрахунки позивачки про стягнення з них 3% річних та інфляційної складової починаючи з листопада 2016 року необґрунтовані. Також слід зазначити, що після відкриття Шевченківським ВДВС виконавчого провадження, КП «Київблагоустрій» в рахунок погашення заборгованості в межах виконавчого провадження до звернення позивача з даним позовом, тобто до 25.12.2023, було здійснено наступні платежі: 13.06.2022 - 20 000 грн.; 15.07.2022 - 34 872,67 грн.; 20.12.2023 - 50 000, 00 грн. Однак, представником позивача при здійсненні розрахунку інфляційних втрат та 3% річних не було враховано сплачені КП «Київблагоустрій» грошові кошти та невірно визначено період нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання рішення суду (а.с. 117-140). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с. 170). Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від представника позивачки адвоката Баховського М.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки. У судовому засіданні представники відповідачів КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА) та Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА) заперечували проти заявлених позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість. Суд, заслухавши представників відповідачів, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. У грудні 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА) та Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА), КМДА, КМР, ГУНП у місті Києві, про стягнення грошової компенсації та моральної шкоди. Посилалися на те, що протягом 15-25 листопада 2016 року в м. Києві по вул. Княжий Затон, 14-В співробітники Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради знищили нерухоме майно та тимчасові споруди, які є власністю позивачів, відкрито заволоділи конструктивними елементами тимчасових споруд, обладнанням, будівельними матеріалами, що ними вони розпорядились на власний розсуд, чим завдали позивачам значну матеріальну та моральну шкоду. В останній редакції позовних вимог просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів грошову компенсацію майнової шкоди по 984 616,09 грн. на кожного та грошову компенсацію моральної шкоди по 250 000,00 грн. на кожного позивача. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2017 вищевказаний позов залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2019 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2017 залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.02.2020, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 22.01.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вищевказані судові рішення мають преюдиціальне значення при розгляді даної справи. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року у цивільній справі №753/23331/16 позов [PERSON] , [PERSON] до КП "Київблагоустрій" ВО КМР (КМДА), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА), КМДА, КМР, ГУНП у м. Києві про стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто солідарно з КП "Київблагоустрій" ВО КМР (КМДА), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА) на користь [PERSON] 548 066, 07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди (а.с. 65-66). Постановою Київського апеляційного суду від 09.02.2022 року у цивільній справі №753/23331/16 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року залишено без змін (а.с. 43-52). 23.05.2022 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчі листи на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року у цивільній справі №753/23331/16 (а.с. 13-14, 15-16, 31-32, 33-34, 35-36, 37-38, 39-40) Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року звернуто до примусового виконання та 02.06.2022 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] (а.с. 69). Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 року у цивільній справі №753/23331/16 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09.02.2022 року залишено без змін. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачі своїх зобов`язань за вищевказаним рішення суду не виконували належним чином. Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 14.11.2016 року по 21.12.2023 року за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, підтверджених рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Таким чином, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання, воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідачі мали грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року, яке набрало законної сили 09.02.2022 року, про стягнення з відповідачів на користь позивачки 548 066, 07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. З огляду на те, що відповідачі порушили вказане грошове зобов`язання, у позивачки виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якого відшкодування майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що грошове зобов`язання між сторонами про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди визначене за рішенням суду у гривні, а тому застосування до правовідносин між сторонами ст. 625 ЦК України не суперечить правовій позиції, сформульованій у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15. Разом з тим, перевіряючи розрахунок наданий позивачкою, суд вважає його помилковим. Оскільки рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року набрало законної сили 09.02.2022 року, саме з цієї дати позивачка [PERSON] має право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 09.02.2022 року по 21.12.2023 року за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, підтверджених рішенням суду. Разом з тим, встановлюючи розмір заборгованості, яка виникла внаслідок не виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року, суд відхиляє доводи відповідача КП «Київблагоустрій», що ними здійснено часткове погашення заборгованості, оскільки з платіжної інструкції №2163 від 15.07.2022 року та платіжної інструкції №3385 від 20.12.2023 року, вбачається, що відповідачем здійснено сплату виконавчого збору у виконавчому провадженні [NUMBER], про що зазначено в призначенні платежів (а.с. 131, 133). Крім того, судом з`ясовано, що відповідач КП «Київблагоустрій» погасив заборгованість зі сплати 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, на виконання рішення суду (а.с. 132). Доказів погашення заборгованості у більшому розмірі матеріали справи не містять. З огляду на викладене, відповідачами невиконано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.09.2021 року у розмірі 548 066, 07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Визначаючи суму 3 % річних та інфляційних втрат, які мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивачки суд виходить з наступного. Розрахунок 3% річних виконується за формулою: С (сума заборгованості) х 3% х Д (кількість днів прострочення) / 365. Таким чином, 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 09.02.2022 року по 21.12.2023 року складають 30 676,68 грн. (548 066,07 x 3 % x 681 : 365 : 100). Що стосується індексу інфляції, то згідно із Методикою розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженою Наказом Держкомстату № 265 від 27 липня 2007 року індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення. Сукупний індекс інфляції за період з 09.02.2022 року по 21.12.2023 року складає 1.31332187. Таким чином, сума індексу інфляції від простроченої суми заборгованості за період з 09.02.2022 року по 21.12.2023 року становить 171 721,08 грн. (548 066,07 x 1.31332187 - 548 066,07). Отже, з відповідачів на користь позивачки [PERSON] слід стягнути за період з 09.02.2022 року по 21.12.2023 року 3 % річних у розмірі 30 676,68 грн. та інфляційні втрати у розмірі 171 721,08 грн. грн., що разом становить 202 397,76 грн., а отже позовні вимоги, пред`явлені до КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА), Департаменту територіального контролю міста Києва ВО КМР (КМДА) підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивачки [PERSON] слід солідарно стягнути судовий збір у розмірі 2 023,92 грн. (з розрахунку 6842,2 грн. х 29,58%, де 684 219,6 грн. ціна позову, 202 397,76 грн. розмір задоволених позовних вимог). Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, позивачкою та її представником не надано доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн., а тому суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідачів. На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial