Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-14 00:00:00

Позиція сторін у справі У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох спільних дітей [PERSON] та [PERSON] 1/3 частину від його доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що дочка сторін [PERSON] є повнолітньою, проте є здобувачем 2 курсу ОС «бакалавр» денної форми навчання спеціальності 122 «Компьютерні науки» за освітньою програмою «Компьютерні науки» факультету інформаційних технологій Київського національного університету ім. Т. Шевченка. [PERSON] проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно утримувати дочку, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та не має постійного доходу, у зв`язку з чим дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відзив на позов не надходив. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про вирішення спору за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, його представник подав клопотання про відкладення розгляду справи, проте не долучив жодних доказів у підтвердження його обґрунтування. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 19.09.2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Головним управлінням ЗАГС Московської області відділом ЗАГС Клинського району. 06.04.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року в справі № 757/47288/20-ц надано дозвіл [PERSON] на примусове виконання рішення мирового судді судової ділянки №59 району Ясєнєво м. Москви Айходжаєвої І. І. від 04.04.2019 року у справі №2-107/19 про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку та/або іншого доходу щомісячно, починаючи з 06.09.2019 року та до повноліття дітей. Київським апеляційним судом 31.10.2024 р. ухвалу Печерського суду м. Києва від 18.05.2021 року скасовано на підставі ЗУ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Дочка сторін [PERSON] є здобувачем 2 курсу ОС «бакалавр» денної форми навчання спеціальності 122 «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою «Комп`ютерні науки» факультету інформаційних технологій Київського національного університету ім. Т. Шевченка. Як зазначає позивач, діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, відповідач будь-якої допомоги не надає. Позиція суду та оцінка аргументів сторін У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У частині першій статті 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом із позивачем, відповідач свого обов`язку щодо утримання дітей не виконує, відповідач є здоровим працездатним чоловіком, доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу не подав. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Дотримуючись принципу диспозитивності, суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, з 20 листопада 2024 року і до досягнення [PERSON] 23 років та до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved