Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-23 00:00:00

19 лютого 2025 року позивач за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 115 520,76 гривень та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 17.10.2019 кредитний договір № 2001428868701, за яким відповідачу видано кредит у сумі 50 000 грн; 22.10.2021 кредитний договір № 1002000676401, за яким відповідачу видано кредит у сумі 20 000 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 складає: за кредитним договором № 2001428868701 86 394,82 грн, з яких: 49 154,98 грн заборгованість за кредитом; 37 239,84 грн заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1002000676401 29 125,94 грн, з яких: 16 381,45 грн заборгованість за кредитом; 3,09 грн заборгованість за процентами; 12 741,40 грн заборгованість за комісією. Тобто, загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 01.12.2024 склала 115 520,76 грн. Позивач направляв письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку [PERSON] зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Киричук Г.М. у тексті позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2019 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту на підтвердження її інформування, як споживача, про загальні умови кредитування, зокрема, умов з оплати щомісячних платежів, процентів за користування кредитними коштами тощо. Після отримання достатньої інформації про умови кредитування, в той же день, позичальником [PERSON] підписана заява № 2001428868701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з метою отримання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі строком на 24 місяці з процентною ставкою 0,01% річних, із зобов`язанням здійснювати повернення кредиту рівними ануїтетними платежами щомісяця. Кредитні кошти за уповноваженням позичальника перераховано на її рахунок в АТ «ПУМБ». Підписавши вказану заяву, позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, та отримання платіжної картки. За умовами договору кредитування, погодженими сторонами в підписаній ними заяві від 17.10.2019 року, кредит позичальнику надано строком на 24 місяці, тобто до 17.10.2021 року. На виконання цих умов позичальником [PERSON] здійснена часткова сплата щомісячних ануїтетних платежів шляхом автоматичного погашення заборгованості до 22.03.2024, що підтверджується виписками по рахунку. 22.10.2021 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту на підтвердження її інформування, як споживача, про загальні умови кредитування, зокрема, умов з оплати щомісячних платежів, процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Після отримання достатньої інформації про умови кредитування, в той же день, позичальником [PERSON] підписана заява № 1002000676401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з метою отримання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі строком на 24 місяці зі сплатою 2,99% комісії та процентів у розмірі 0,01% річних, із зобов`язанням здійснювати повернення кредиту рівними ануїтетними платежами щомісяця. Кредитні кошти за уповноваженням позичальника перераховано на її рахунок в АТ «ПУМБ». Підписавши вказану заяву, позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, та отримання платіжної картки. За умовами договору кредитування, погодженими сторонами в підписаній ними заяві від 22.10.2021 року, кредит позичальнику надано строком на 24 місяці, тобто до 22.10.2023 року. На виконання цих умов позичальником [PERSON] здійснена часткова сплата щомісячних ануїтетних платежів шляхом автоматичного погашення заборгованості до 22.03.2024, що підтверджується виписками по рахунку. Отже, договори, укладені між сторонами, складаються із заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, в яких відповідачем узгоджено такі суттєві умови кредитування, як розмір встановленого кредиту, строк кредитування, річна процентна ставка за користування кредитом, комісія тощо, та Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка хоча не підписана особисто позичальником, але узгоджена ним шляхом особистого підписання заяв на приєднання від 17.10.2019 та 22.10.2021 року з викладенням усіх суттєвих умов, за якими ним з банком досягнута згода. За наведеного, враховуючи тривалий строк несплати позичальником платежів за отриманим кредитом, банк направив письмову вимогу про повернення заборгованості за кредитом у розмірі 115 520,76 грн шляхом надсилання на адресу [PERSON] рекомендованого листа. Між тим, зобов`язання за кредитними договорами позичальником не виконані. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитних договорів приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком і повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Тобто положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Банком за допомогою належних доказів доведені обставини, які підтверджують укладення з відповідачкою договорів-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які нею підписані у заявах-приєднаннях, зокрема, процентів, комісії, та умов повернення кредитних коштів лише з можливістю договірного списання. Стосовно інших умов договору комплексного банківського обслуговування, в тому числі наслідків несвоєчасного виконання кредитних зобов`язань, позичальницею зазначено лише про ознайомлення з ними та їх розуміння. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитних договорів відповідачка [PERSON] зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила заборгованість, яка станом на 01.12.2024 складає: за кредитним договором № 2001428868701 86 394,82 грн, з яких: 49 154,98 грн заборгованість за кредитом; 37 239,84 грн заборгованість за процентами; 0 грн заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1002000676401 29 125,94 грн, з яких: 16 381,45 грн заборгованість за кредитом; 3,09 грн заборгованість за процентами; 12 741,40 грн заборгованість за комісією. Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідачка отримала кредитні кошти та користувалась ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала, відтак, суд вважає, що заборгованість за основним боргом та процентами підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Що стосується стягнення заборгованості за комісією, то згідно умов кредитного договору № 1002000676401 від 22.10.2021 банком визначені в умовах кредитування та безпосередньо узгоджені з позичальником обов`язки зі сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Отже, судом встановлено, що умовами заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 22.10.2021 нарахування та сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання заяви з такими умовами кредитування, а тому платежі за комісією у розмірі 12 741,40 грн правомірно включені банком до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо аргументів позивача відносно позовної давності, суд зазначає, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами, які виникли в період дії воєнного стану, продовжується до закінчення воєнного стану та тридцятиденного строку після його припинення або скасування. Оскільки платежі за кредитними договорами здійснювалися відповідачем до 22.03.2024, а позов подано 19.02.2025, строки позовної давності дотримано. Проте, відповідачем у даній справі не подавалися заяви про застосування наслідкив спливу позовної давності. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved