Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

У травні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом відповідача Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просила суд: - анулювати актовий запис цивільного стану про смерть № 23799, який складений 16 грудня 2022р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] ( [INFO] ) та внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] , [INFO] . Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в Державному реєстрі актів цивільного стану було зроблено актовий запис про смерть [PERSON] № 2057, який складений 12 листопада 2022р. Згідно інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян при державній реєстрації смерті відділом державної реєстрації було вилучено паспорт громадянки України [PERSON] , серії [NUMBER] , який видано Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 14 листопада 1996р. (для передачі в Державну міграційну службу України); та видане свідоцтво про смерть від 12 листопада 2022р. № [NUMBER] , серія [NUMBER] , дата реєстрації свідоцтва 12 листопада 2022р., реєстраційний № 00144354695. Свідоцтво про смерть [PERSON] позивачка вважає загубленим, оскільки місцезнаходження цього документа є невідомим. Оскільки, позивачка є близькою родичкою померлої [PERSON] - її рідною сестрою, та згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» має право на повторне отримання свідоцтва про смерть померлої [PERSON] , позивачка звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням повторно видати їй свідоцтво про смерть її рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом від 21 лютого 2025р. за вих. № 56/33.4-87 позивачці було роз`яснено, що згідно норм чинного законодавства, якщо оригінал свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, то на підставі акту цивільного стану, який внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, вона, як близька родичка померлої [PERSON] (її рідна сестра) має право повторно отримати свідоцтво про її смерть. В той же час, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян було виявлено повторно складений актовий запис про смерть [PERSON] № 23799 від 16 грудня 2022р., який складений відповідачем. З метою уникнення юридичних непорозумінь, у зв`язку з виявленням повторно складеного актового запису про смерть [PERSON] , повторно складений актовий запис про смерть підлягає анулюванню на підставі рішення суду, оскільки в досудовому порядку вирішити його не можливо. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, і призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , [PERSON] , закрито підготовче засідання, та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 12 лютого 2025р. представник позивача, третя особа [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просили суд позов задовольнити. Відповідач, третя особа [PERSON] , час та місце розгляду справи були оповіщені в установленому законом порядку. Відповідачем було подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, відповідач 13 березня 2025р. надав до суду письмові пояснення на позов, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, письмових пояснень суду не надав, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомив. В судове засідання 22 квітня 2025р., сторони, треті особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, сторони клопотали про розгляд справи у їх відсутність, треті особи поважності причин неявки не повідомили. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи за відсутності сторін, третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, третьої особи [PERSON] , розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що рідна сестра позивачки - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Судом встановлено, що 12. листопада 2022р. Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в Державному реєстрі актів цивільного стану було зроблено актовий запис про смерть [PERSON] № 2057. Згідно інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян при державній реєстрації смерті відділом державної реєстрації було вилучено паспорт громадянки України [PERSON] серії [NUMBER] , який видано Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 14 листопада 1996р. (для передачі в Державну міграційну службу України); та видане свідоцтво про смерть від 12 листопада 2022р. № [NUMBER] , серія [NUMBER] , дата реєстрації свідоцтва 12 листопада 2022р., реєстраційний № 00144354695. В судовому засіданні сторона позивача наголошувала, що свідоцтво про смерть є загубленим, оскільки його місцезнаходження сторонам у справі невідоме. В подальшому, 16 грудня 2022р. Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була повторно проведена державна реєстрація смерті сестри позивачки - [PERSON] , [INFO] , про що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесений актовий запис про смерть № 23799, та повторно видане свідоцтво про смерть від 16 грудня 2022р. № [NUMBER] , серія [NUMBER] , дата реєстрації свідоцтва 16 грудня 2022р., реєстраційний № 0014482077. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі по тексту - Закон). Згідно ст. 2 Закону, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Положеннями ст. 3 Закону, визначено, що відомості про смерть фізичної особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Державну реєстрацію смерті, а також анулювання актових записів цивільного стану проводять відділи державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 6 Закону). Відповідно до ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. За змістом положень ч. 6 ст. 17 Закону державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. При цьому, ст. 24 Закону визначено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Згідно пункту 1.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011р. № 96/5, (далі по тексту - Правила) анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду. Поновлені чи повторно складені актові записи цивільного стану в разі виявлення первинних записів анулюються на підставі рішення суду або висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану (за місцезнаходженням поновленого або повторно складеного запису). Згідно пункту 1.5. Правил, якщо підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання є рішення суду або якщо певне рішення суду є необхідним для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України. У разі ухвалення рішення суду до запровадження Єдиного державного реєстру судових рішень примірник рішення суду не пізніше наступного робочого дня з дня подання відповідної заяви запитується відділом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідного суду. Згідно пункту 1.9. Правил анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Згідно пунктів 4.3., 4.4., 4.6. Правил при виявленні повторно складеного актового запису цивільного стану анулюванню підлягає актовий запис, який складений пізніше. Актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі рішення суду. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану. Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 статті 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019р. в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022р. в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)). Приватно - правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023р. в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023р. в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просила анулювати повторно складений актовий запис про смерть її сестри [PERSON] № [NUMBER] , який складений 16 грудня 2022р., оскільки наявність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян двох зареєстрованих актових записів із різними датами смерті однієї і тієї ж людини створює юридичне непорозуміння, що позбавляє позивачку можливості повторного отримання свідоцтва про смерть її рідної сестри - [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 605,6 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останній - 605,6 грн., згідно квитанції ID: 1083-0876-1906-8088 від 24 травня 2024р.

Outcome: approved