Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим її представником адвокатом Проценко О.М., до відповідача [PERSON] , в якому (позові), просила: - провести поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку загальною площею 74,3 кв. м. з надвірними будівлями, розташованого на неприватизованій земельній ділянці кадастровий номер 3521980400:51:000:0399 по [ADDRESS] , шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартість належної 1/2 частки в спільному майні подружжя у розмірі 63000,00 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем у зв`язку із розглядом даної справи, а саме: 11282,68 грн., що включають суму судового збору 1260,00 грн. та комісію банку за проведення платежу в сумі 22,68 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. У цей час вони придбали житловий будинок вартістю 126000,00 грн., право власності на який зареєстровано за відповідачем. Будинок після розірвання шлюбу перебуває у володінні відповідача. Оскільки цей будинок є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, то вона бажає отримати компенсацію за нього у вигляді половини його вартості. Ухвалою від 23.12.2024 (суддя Степанов С.В.) зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Копія зазначеної ухвали разом з позовною заявою з додатками та судовою повісткою були надіслані відповідачу за встановленою судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України адресою його зареєстрованого місце проживання (перебування) і яка відповідно до умов ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважаються врученими 15.01.2025. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою від 19.02.2025 (головуючий суддя Степанов С.В.) підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.03.2025 № 137 було призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку. Після проведеного автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Кнурову О.А. Представник позивача - адвокат Проценко О.М. звернулась до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), та який відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 08.04.2025, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. У судовому засіданні 28.04.2025 судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що судове рішення буде проголошено (підписано) о 14 год. 00 хв. 30.04.2025. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2017 по 10.09.2020, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] та рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2023. У період\~шлюбу сторони\~придбали житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] , загальною площею 74,3 кв. м., на неприватизованій земельній ділянці площею 0,1892 гектара з кадастровим номером 3521980400:51:000:0399, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 24.01.2020, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасовою Н.В., зареєстровано у реєстрі за № 27. За даними зазначеного договору вартість придбаного будинку становить 126000,00 грн. За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 197588211 від 24.01.2020 право власності на зазначений хитловий будинок зареєстровано за [PERSON] - розмір частки 1/1. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторонами у справі у період шлюбу було набуте нерухоме майно, щодо якого наразі виник спір щодо його поділу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони не повідомляли суду про наявність між ними домовленості чи шлюбного договору щодо визначення часток у спірному майні, а отже їх частки у спільному майні - спірному будинку є рівними. Положеннями ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги, що спірне нерухоме майно у вигляді житлового будинку, є спільною сумісною власністю сторін у рівних частинах та позивач заявила про свою згоду отримати компенсацію за свою частку, - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про поділ майна подружжя обґрунтовані та доведені, а тому такі вимоги з урахуванням вартості спірного майна у розмірі 126000,00 грн. з наведених вище мотивів, підлягають задоволенню, що не суперечить чинному законодавству, зокрема тому, що регулює сімейні правовідносини та відносини щодо права власності і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, оспорюваних прав та інтересів фізичних осіб. Питання розподілу судових витрат у частині справи судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені останньою по сплаті судового збору за подачу до суду позовної заяви у розмірі 1260,00 грн. При цьому вимога позивача про стягнення комісії банку за проведення платежу у розмірі 22,68 грн. задоволеною не підлягає, оскільки такі витрати позивача не відносяться до судових витрат відповідно до глави 8 ЦПК України. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження понесення таких витрат.

Outcome: approved