Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до суду зі згаданим позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 75855337: 6 323 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 547 грн 99 коп.- сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. В обґрунтування пред`явлених вимог представником зазначено, що 26.06.2021 між акціонерним товариством «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75855337, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн строком на 30 днів, тобто до 26.07.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 5PlsCRXP3V, що був надісланий на вказану електронну адресу - webmoney0609@gmail.com). Позикодавцем зобов`язання виконано, зокрема грошові кошти в розмірі 6000 грн перераховані на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] . Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 19 листопада 2021 року укладено договір факторингу №1911, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19 листопада 2021 року до договору факторингу №1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до Відповідача. Оскільки за умовами Договору позики №75855337 від 26.06.2021, сума позики становить 6 000 грн, строк користування позикою - 30 днів, в строки визначені Договором позики заборгованість не сплачена, позивачем прийнято рішення перерахувати нараховані первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача за договором позики складає: 6 323 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 547 грн 99 коп.- сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести у його відсутність, а також просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надходило. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 22.04.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.06.2021 між акціонерним товариством «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75855337. Договір укладено в електронній формі, підписано одноразовим ідентифікатором 5PlsCRXP3V. У договорі визначено суму позики - 6 323 грн строком на 30 днів, тобто до 26.07.2021, відсоткову ставку 1,99% на день та порядок повернення позики. Договір відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 207 ЦК України, оскільки електронна форма договору прирівнюється до письмової. Договір чітко встановлює зобов`язання відповідача повернути 6 323 грн до 26.07.2021. Розрахунок включає 6 323 грн основна сума боргу та 2 547 грн 99 коп. Відсотки, нараховані за 30 днів: 6 323 грн ? 1,99% ? 30 - 1 226 грн 84 коп. погашення. Розрахунок основної суми боргу є обґрунтованим і підтверджується умовами договору позики. Проте нарахування відсотків викликає сумніви, оскільки договір позики передбачав строк дії 30 днів, а позивач не надав доказів існування додаткових угод про продовження строку чи умов нарахування відсотків після 26.07.2021. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) зазначає, що відсотки за договором позики нараховуються лише в межах строку, визначеного договором, якщо інше не погоджено сторонами. Договір факторингу №1911 від 19.11.2021 року та додатки №4, №5 підтверджують відступлення права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача. Пункт 5.2 та додатки №4, №5 засвідчують підписання актів прийому-передачі. Відповідно до ст. 512, 1077 ЦК України, договір факторингу є законною підставою для переходу права вимоги. Додатки підтверджують виконання умов договору щодо передачі прав. Постанова Верховного Суду від 18.04.2018 (справа №910/10424/17) зазначає, що договір факторингу та акти прийому-передачі є достатніми для підтвердження переходу права вимоги. Належний і допустимий доказ, достатній для підтвердження статусу позивача як нового кредитора щодо основної суми боргу. На підтвердження переказу 6 323 грн 26.06.2021 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , номер платежу 6376033104940494495019796 позивачем надано Лист №05/08-24-3/ТНПП від 05.08.2024 ТОВ «ФК Фінекспрес». Документ є прямим доказом виконання позикодавцем зобов`язань щодо передачі коштів позичальнику відповідно до ст. 1054 ЦК України та є належним, допустимим і достатнім для підтвердження факту надання позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю суму позики в установлений строк. Договір позики №75855337, лист ТОВ «ФК Фінекспрес» та довідка про ідентифікацію підтверджують надання відповідачу 6 323 грн та його обов`язок повернути ці кошти до 26.07.2021. Відповідач не виконав це зобов`язання, що є порушенням ст. 526 ЦК України. Позивач набув право вимоги на підставі Договору факторингу №1911, що відповідає ст. 512, 1077 ЦК України. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості в сумі 6 323 грн є обґрунтованою. Договір позики передбачав нарахування відсотків у розмірі 1,99% на день протягом 30-денного строку (до 26.07.2021). Позивач вимагає 2 547 грн 99 коп. відсотків, однак договір не містить умов щодо нарахування відсотків після закінчення строку позики, а позивач не надав додаткових угод про продовження строку чи інших документів, які б обґрунтовували стягнення відсотків. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) зазначає, що відсотки за договором позики нараховуються лише в межах строку, визначеного договором, якщо інше не погоджено. Оскільки строк позики закінчився 26.07.2021, а позивач не довів право на подальше нарахування відсотків, вимога про стягнення 2 547 грн 99 коп. відсотків є необґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині стягнення основної суми боргу в сумі 6 323 грн, оскільки договір позики, лист ТОВ «ФК Фінекспрес» та довідка про ідентифікацію підтверджують надання позики та невиконання відповідачем зобов`язань. Договір факторингу №1911, додатки №4, №5 та Реєстр прав вимог №3 підтверджують перехід права вимоги до позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 454790312.1 від 07 серпня 2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 6 323 грн, то з відповідача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 726 грн 62 коп. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial