Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-28 00:00:00

АТ «Сенс Банк», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діє представник Котницький І.О., звернулось до суду, через підсистему «Електронний суд», з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 651,53 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 25 243,03 дол.США, та заборгованості за відсотками у сумі 2 408,50 дол.США, судові витрати просять покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.04.2008 року [PERSON] уклала з ВАТ «Сведбанк» (правонаступник АТ «Сенс Банк») кредитний договір № 2001/0408/71-012. Відповідно до умов договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 80 000,00 дол. США зі сплатою 11,9% річних, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року з [PERSON] був укладений Договір поруки № 2001/0408/71-012- Р-1 від 30.04.2008 року, за умовами якого поручитель поручається за виконання боржником умов Кредитного договору власними коштами, а у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за кредитним договором поручитель разом з відповідачкою [PERSON] солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним договором. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] , на користь ПАТ «Альфа-Банк». Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. 12.08.2022 року позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «АльфаБанк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідачі порушили зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 27 651,53 дол. США, з яких: 25 243,03 дол. США борг по тілу кредиту; 2 408,50 дол. США заборгованість по відсотках. Оскільки умови договору не виконувались належним чином позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості. Ухвалою суду від 15.10.2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 16.11.2024 року від представника відповідача Феленка С.О., через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній висловив заперечення проти позову посилаючись на наступне: щодо суми заборгованості сторона відповідача зазначає, що банком було здійснено некоректний розрахунок заборгованості; станом на 22.07.2024 сума переплати за тілом кредиту складає 13 534,19 дол. США, а заборгованість за відсотками 2 408,50 дол. США; загальна переплата після врахування всіх платежів 11 125,69 дол. США. Щодо некоректного розрахунку банком: сторона відповідача зазначає, що банк порушив черговість зарахування платежів відповідно до п. 3.1.6 кредитного договору та вважає, що банк не здійснив перерахунок, хоча мав право направити кошти переплати на погашення прострочених відсотків. Враховуючи викладене сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» в повному обсязі та зобов`язати АТ «Сенс Банк» здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням переплати відповідача та відповідно до умов кредитного договору. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.01.2025 року прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог до 27 502,21 дол.США, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 31.01.2025 року представником позивача Кравцовою С.М. через систему «Електронний суд» було подано пояснення, у яких обґрунтовано вимогу про стягнення заборгованості та зазначено: щодо виконання договору, відповідачі порушили умови кредитного договору внаслідок чого станом на 10.12.2024 загальна заборгованість складає 27 502,21 дол. США, з яких: 25 243,03 дол. США борг по тілу кредиту та 2 259,18 дол. США заборгованість по відсотках. Щодо черговості погашення, представник позивача зазначила, що всі умови договору погоджені та підписані сторонами Кредитного договору та повністю відображені у його складових частинах, зокрема п.п.3.1-3.6 Договору. Так, в п. 3.5 Кредитного договору встановлено, що кошти, що спрямовуються Позичальником на виконання зобов`язань за цим договором, вносяться з додержанням наступної черговості в першу чергу на сплату процентів та комісій, потім на погашення (повернення) кредиту, потім на сплату нарахованої неустойки, потім - на відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов цього договору. При наявності простроченої заборгованості за цим договором кошти, що спрямовуються Позичальником на виконання зобов`язань за цим договором, вносяться з додержанням наступної черговості на погашення простроченої заборгованості за процентами, на погашення простроченої заборгованості за комісіями, на погашення простроченої заборгованості за кредитом. Після виконання позичальником прострочених зобов`язань, передбачених цим абзацом п. 3.5 даного договору, кошти, що спрямовуються позичальником на виконання зобов`язань за цим договором, зараховуються з додержанням черговості, передбаченої першим абзацом цього пункту договору. У договорі відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Представник позивача посилаючись на норми ЦК України зазначає, що сторонами обумовлено, погоджено і підписано істотні умови кредитного договору. Кредитний договір, укладений з додержанням письмової форми, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Переплата по тілу кредиту не може бути автоматично спрямована на відсотки, оскільки вони нараховуються на залишок боргу. У зв`язку з тим, що позичальник за кредитним договором проводив частково дострокове погашення заборгованості за кредитом в добровільному порядку відсутні будь-які правові підстави для проведення перерахунку і направлення раніше сплачених коштів на погашення нарахованих відсотків за більш пізній період, оскільки після часткового дострокового погашення заборгованості за кредитом кожного разу в наступному місяці проводилось нарахування відсотків на залишок несплачених грошових коштів, тобто в меншому розмірі, як і передбачено вищезазначеними пунктами кредитного договору. Отже, відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору та вважаючи їх прийнятними для себе, підписав вказаний вище кредитний договір, не надавши відповідних зауважень або виправлень, чим висловив своє волевиявлення і згоду з усіма умовами договору, отримавши при цьому оригінал договору у день його укладення. Відповідно до умов договору, банк має право вимагати виконання зобов`язань, а часткове дострокове погашення кредиту не є підставою для зміни черговості платежів, перерахунок не передбачено умовами договору. Враховуючи викладене представник позивача просить задовольнити позов. 19.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача, яка діє на підставі довіреності - Кравцової С.М., про зменшення розміру позовних вимог, у якій остання просить суд зменшити розмір позовних вимог, посилаючись на часткове погашення відповідачем заборгованості, та просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 27 502,21 дол.США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 25 243,03 дол. США, та заборгованості по відсотках у розмірі 2 259,18 дол. США, судові витрати просить покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 20.02.2025 здійснено повернення до стадії підготовчого провадження та прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 20.02.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] -адвокат\~Феленко С.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, позицію викладену у відвазі на позов підтримав. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 29.04.2025 року судом зареєстровано заяву представника позивача Кравцової С.М. про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просимо їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Суд, заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, доходить наступного висновку. 30.04.2008 року ВАТ «СведБанк» (правонаступником якого став ПАТ «СведБанк») з відповідачкою [PERSON] , уклали кредитний договір № 2001/0408/71-012 (далі Кредитний договір). Відповідно до розділу 1 вищевказаного Кредитного Договору, банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) доларів США (надалі - кредит), на строк з 30.04.2008 по 29.04.2038 включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Кредит надається позичальнику лише після: надання документу, що підтверджує здійснення оплати не менше ніж 10% вартості Об`єкта нерухомості відповідно до укладеного позичальником Договору купівлі-продажу, зазначеного у п. 1.4. цього договору; виконання позичальником умов п.3.11, цього договору; укладання іпотечного договору про іпотеку Об`єкта нерухомості, зазначеного в п. 1.4. цього договору. Кредит надається банком у готівковій формі через касу банку на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь [PERSON] в оплату за Договором купівлі- продажу, зазначеним у п.1.4. цього договору. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.6.1.2. цього Договору. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по Договору купівлі- продажу між позичальником та [PERSON] (далі - Договір купівлі-продажу) з метою придбання: трьохкімнатної квартири під номером [ADDRESS] . До складу сукупної (загальної) вартості кредиту для позичальника (його витрат) у зв`язку з отриманням кредиту на умовах цього Договору включаються суми, необхідні для погашення кредиту, суми передбачених цим Договором процентів, комісій, можливих неустойок, а також вартість витрат, пов`язаних з укладанням іпотечного договору, передбаченого п.2.1. цього Договору, у тому числі будь-яких змін та доповнень до нього, та вартість страхування предмету іпотеки за іпотечним договором відповідно до п.5.1.8. Договору. Витрати, пов`язані з укладанням/зміною іпотечного договору, договору страхування предмету іпотеки сплачуються позичальником самостійно безпосередньо особам, що надають відповідні нотаріальні послуги/послуги страхування. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року з [PERSON] було укладено Договір поруки № 2001/0408/71-012- Р-1 від 30.04.2008 року (далі Договір поруки). Відповідно до умов якого відповідач [PERSON] поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами, а у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором поручитель відповідач [PERSON] разом з відповідачкою [PERSON] солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до п.п. 1-3 умов Договору поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2001/0408/71- 012 від 30.04.2008 року, у сумі 80 000,00 доларів США, строком до 29 квітня 2018 р., з процентною ставкою 12,5 % річних за їх використання. Згаданий кредитний договір № 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між банком та позичальником, та будуть невід`ємною частиною кредитного договору № 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року, надалі іменуються «Основне зобов`язання». Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов`язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобов`язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобов`язанням. Черговість платежів визначена у п. 5 Договору поруки, відповідно до якого у разі перерахування Поручителем Банку платежів без зазначення в платіжних документах призначення платежу, отримані суми зараховуються в першу чергу на рахунок сплати комісій та процентів, потім на рахунок погашення кредиту, а сума залишку на рахунок сплати пені за прострочення платежів, встановлених Основним зобов`язанням. Порука діє до повного виконання всіх зобов`язань позичальником або поручителем. Не припиняється автоматично після закінчення строку кредитного договору (п.10). Поручитель не має права в односторонньому порядку змінити умови поруки або відмовитися від неї (п. 11). Поручитель підтверджує, що ознайомився з кредитним договором та повністю погоджується з його умовами (п. 15 Договору). 26.05.2011 р. між відповідачами та ПАТ «СведБанк» був укладений Договір про внесення змін та доповнень №1 до Договору поруки № 200 /0408/71-012-Р-1 від 30.04.2008 року, за яким сторони дійшли згоди, що поручитель зобов`язується перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2001/0408 1-012 в і д 30 квітня 2008 року, у сумі 75686.02 доларів США., в тому числі зміненої згідно з Договором про внесення змін та доповнень № 1 від 26 травня 2011 року до Кредитного договору, строком до 29 квітня 2038 року включно з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання (далі кредит). Всі інші умови Договору поруки були залишені без змін. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язувався у порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. 26.05.2011\~між ПАТ\~«СведБанк» та\~відповідачкою [PERSON] \~був укладений\~Договір про\~внесення змін\~та доповнень\~№ 2\~до кредитного\~договору №\~2001/0408/71-012\~від 30.04.2008\~року (далі\~ Договір\~№ 2001/0408/71-012\~зі змінами\~від 26.05.2011),\~за умовами\~якого банк\~має право\~надати позичальнику\~грошові кошти\~у вигляді\~кредиту у\~розмірі 75686,02\~доларів США,\~на строк\~по 29.04.2038\~року включно\~та на\~умовах,\~передбачених у\~цьому Договорі,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати свої\~зобов`язання у\~повному обсязі\~у терміни,\~передбачені цим\~Договором.\~Кредит надається\~позичальнику лише\~після:\~укладання іпотечного\~договору про\~іпотеку об`єкта\~нерухомості,\~зазначених в\~п.1.4\~цього Договору;\~виконання позичальником\~умов п.\~5.7.цього\~Договору;\~сплати позичальником\~одноразових комісій,\~передбачених п.3.4.\~Договору.\~Кредит надається\~банком у\~готівковій формі\~через касу\~банку або\~у безготівковій\~формі на\~підставі заяви\~позичальника з\~метою подальшої\~конвертації суми\~отриманого кредиту\~у національну\~валюту України\~та здійснення\~розрахунків за\~Договором купівлі-продажу,\~зазначеним у\~п.1.4.\~цього Договору\~(п.\~1.2).\~Позичальник сплачує\~банку проценти\~за користування\~кредитом у\~розмірі 11,9\~% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки, може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 8.4 цього Договору (п. 1.3). Кредитні кошти призначенні для здійснення позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу між Позичальником та [PERSON] (далі - Договір купівлі-продажу) з метою придбання: трьохкімнатної квартири номером [ADDRESS] (далі-Об`єкт нерухомості) (п. 1.4). До складу сукупної (загальної) вартості кредиту для позичальника (його витрат) у зв`язку з отриманням кредиту на умовах цього Договору включаються суми, необхідні для погашення кредиту, суми передбачених цим Договором процентів, комісій, можливих неустойок, вартість витрат, пов`язаних з укладанням іпотечного договору, передбаченого розділом 2 цього Договору, у тому числі будь-яких змін та доповнень до нього та вартість страхування Об`єкта нерухомості, за іпотечним договором відповідно до п.5.7. Договору (п. 1.5). 25.05.2012 року між ПАТ «СведБанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором. 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.\~207\~ЦК України правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно з ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.\~512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». У правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19 зазначено, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Кредитний договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. Щодо черговості погашення заборгованості за кредитним договором суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3.1 позичальник зобов`язувався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця через касу банку згідно додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачи кредиту до моменту його повернення. При розрахунку процентів за кількість днів у році приймається 360 (триста шістдесят). При цьому враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом. Якщо день надання та повернення кредиту співпадають, проценти за користування кредитом нараховуються на суму наданих коштів за один день користування кредитом. Сума нарахованих процентів за визначений період є тільки цілим округленим числом, без десяткових знаків. Позичальник уповноважує банк самостійно округляти суми нарахованих процентів. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником через касу банку на рахунок нарахованих відсотків щомісяця в період з 01 по 10 число включно, за попередній місяць; проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом сплачуються позичальником одночасно з погашенням кредиту. Відповідно до п.п. 3.4.,3.5 Кредитного договору позичальник має право достроково погасити заборгованість за кредитом (часткового або в повному обсязі). Кошти, що спрямовуються Позичальником на виконання зобов`язань за цим договором, вносяться з додержанням наступної черговості в першу чергу на сплату процентів та комісій, потім на погашення (повернення) кредиту, потім на сплату нарахованої неустойки, потім - на відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов цього договору. При наявності простроченої заборгованості за цим договором кошти, що спрямовуються Позичальником на виконання зобов`язань за цим договором, вносяться з додержанням наступної черговості на погашення простроченої заборгованості за процентами, на погашення простроченої заборгованості за комісіями, на погашення простроченої заборгованості за кредитом. Після виконання Позичальником прострочених зобов`язань, передбачених цим абзацом п. 3.5 даного договору, кошти, що спрямовуються Позичальником на виконання зобов`язань за цим договором. Зараховуються з додержанням черговості, передбаченої першим абзацом цього пункту договору. Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору платежі за цим договором вважаються здійсненими Позичальником у встановлений строк , якщо сума платежу в повному розмірі надійшла на відповідний рахунок (позичковий (п. 3.1. Договору) та/або нарахованих процентів (п.3.3. договору)) протягом банківського дня (з 9.00 до 16.00) до закінчення строків зазначених в п. 3.1, 3.3. цього договору. Якщо останній день сплати відповідного платежу є небанківським, то платежі повинні бути здійснені не пізніше наступного банківського дня. Платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визнаються простроченими наступного дня після завершення строку їх сплати, визначеного цим пунктом. Таким чином, відповідно до п. 3.6 Договору, якщо платіж не внесено вчасно, наступного дня після завершення строку сплати виникає прострочення. При цьому за п. 3.5 Договору платежі в першу чергу йдуть на погашення прострочених відсотків, а не на тіло кредиту. Дострокове погашення передбачено п.п. 3.4, 7.1, 7.2 Договору з яких вбачається, що позичальник мав право достроково погасити кредит, але тільки в дні, визначені договором, та після узгодження з банком. Якщо відповідач сплачував частинами без узгодження, його платежі могли бути зараховані на проценти, а не на зменшення основного боргу. Порядок погашення заборгованості за Кредитним договором визначався також у Договір № 2001/0408/71-012 зі змінами від 26.05.2011, за умовами якого починаючи з 01 червня 2011 року позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитом та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2. цього Договору, шляхом здійснення платежів у чітко встановлений цим Договором термін з 01 (першого) по 20 (двадцяте) число кожного місяця та в день закінчення Кредитного договору. Проценти, що підлягають сплаті у терміни, зазначені в абзаці 1 п.3.1.1 цього Договору, нараховуються за попередній календарний місяць відповідно до п.3.2. цього Договору. Сторони досягли згоди, що сума процентів за користування Кредитом може бути змінена у зв`язку із застосуванням погодженої процентної ставки згідно п.8.4. цього Договору в порядку, передбаченому п.3.1.9 цього Договору (пп.3.1.1). Позичальник зобов`язується здійснювати погашення заборгованості за Кредитом та сплату процентів шляхом направлення коштів на рахунок № [NUMBER] , в АТ «Сведбанк» (публічне), МФО 300164 (далі - рахунок 2620) через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування щомісяця, у чітко встановлений термін здійснення платежів, крім випадків, передбачених п. 9.1. цього Договору. При цьому, позичальник доручає банку лише при настанні відповідно до п. 3.1.1. п. 3.1. цього Договору терміну здійснення платежу, а у випадку наявності простроченої заборгованості - не пізніше наступного банківського дня за днем зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] , самостійно перераховувати кошти із зазначеного рахунку 2620 на відповідні рахунки для обліку заборгованості, визначені банком на підставі цього Договору (3.1.2). При перерахуванні позичальником на рахунок № [NUMBER] коштів до настання встановленого п.п. 3.1.1. п.3.1. цього Договору терміну (в тому числі у випадку часткового дострокового погашення заборгованості за Кредитом), банк обліковує такі кошти на цьому рахунку до настання терміну здійснення платежу. При цьому погашення заборгованості за кредитом (в тому числі часткове дострокове погашення заборгованості за Кредитом) та сплата процентів за користування Кредитом, вважається здійсненим позичальником в перший день періоду, що визначений як термін здійснення платежів відповідно до п.п. 3.1.1. п.3.1. цього Договору (пп.3.1.3). Відповідно до підпунктів 3.1.4.-3.1.7. Договору № 2001/0408/71-012 зі змінами від 26.05.2011 у випадку повного дострокового погашення суми кредиту згідно п.7.2. цього Договору до настання встановленого п. 1.1., п.п. 3.1.1. п.3.1. цього Договору терміну, Позичальник сплачує суму заборгованості за кредитом, суму нарахованих процентів та штрафних санкцій за період від здійснення останнього платежу до дати дострокового погашення кредиту. Банк здійснює перерахування коштів на погашення заборгованості за кредитом в день надходження коштів на рахунок 2620 в порядку, передбаченому п. 3.1.6. цього Договору. При здійсненні погашення заборгованості за кредитом та сплаті процентів, у випадку наявності простроченої заборгованості за платежами, позичальник доручає банку, незалежно від терміну здійснення платежів, вказаних в п. 3.1.1., не пізніше наступного банківського дня за днем зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] самостійно здійснити перерахування коштів на відповідні рахунки з обліку простроченої заборгованості. При здійсненні погашення заборгованості за кредитом та сплаті процентів, в тому числі платежу у неповній сумі, або у випадку наявності простроченої заборгованості за платежами, а також у випадку направлення позичальником коштів для часткового дострокового погашення кредиту, позичальник доручає банку перерахувати кошти з рахунку №2620 на відповідні рахунки у наступній черговості: погашення прострочених процентів; погашення простроченої заборгованості за кредитом; погашення процентів, нарахованих на суму простроченої заборгованості за кредитом, у повній сумі; погашення нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких наступив; погашення заборгованості за кредитом, строк сплати якої наступив; погашення нарахованої пені/штрафів (якщо такі мають місце); погашення заборгованості за кредитом, строк сплати якої не наступив. У випадку, якщо Позичальник направив на рахунок 2620 суму коштів, що перевищує суму щомісячного платежу на погашення заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, та у разі відсутності при цьому простроченої заборгованості за Кредитом та процентами, сума, що перевищує суму щомісячного платежу на погашення заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, направляється на погашення заборгованості за Кредитом, з урахуванням умов п.п. 3.1.1., 3.1.3., 3.1.6. цього Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються, виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п.1.3. або зміненої відповідно до 8.4. цього Договору, та фактичної кількості днів користування кредитом, на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів за користування кредитом за кількість днів у місяці приймається 30 днів, у році -360. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту. У випадку врегулювання відносин між позичальником та банком шляхом проведення останнім заходів примусового стягнення заборгованості (подача позову до суду або вчинення нотаріусом виконавчого напису), банк має право припинити нарахування процентів та комісій за кредитом без укладання з позичальником додаткової угоди до цього Договору (п. 3.2, пп. 3.2.1). Відповідно до п.п. 3.3 Договору № 2001/0408/71-012 зі змінами від 26.05.2011 платежі на погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, згідно з цим Договором, вважаються здійсненими у встановлений строк, якщо сума платежу (-ів) в повному обсязі надійшла на рахунок 2620 протягом періоду, який визначений, як термін здійснення платежів, до закінчення останнього банківського дня терміну здійснення платежів. Якщо останній день терміну здійснення платежів не є банківським днем, то платежі повинні бути здійснені у наступний банківський день. Заборгованість за Кредитним договором вважається простроченою з першого банківського дня, наступного за терміном, коли така заборгованість мала бути сплачена, згідно умов цього Договору. Суд доходить висновку, що відповідачі, здійснюючи дострокові платежі, повинні враховувати, що банк нараховує відсотки на фактичний залишок заборгованості за кожен день користування кредитом та важливим фактором є те, що графік платежів (Додаток №1) міг втратити актуальність у разі дострокового погашення, оскільки залишок боргу змінювався, а відсотки нараховувалися не за графіком, а за реальним залишком боргу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо-безпосередньо, після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Вказані норми є підставою для висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Отже, виписки по особовому рахунку відповідачки [PERSON] (IBAN/Рах.№ [NUMBER] ) за період з 18.06.2012 по 10.03.2025, є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій та свідчить про користування кредитом та утворення заборгованості за кредитним договором. Аналогічна правова\~позиція викладена,\~зокрема у\~постановах Верховного\~Суду від\~16\~вересня 2020\~року у\~справі №\~200/5647/18,\~від 25\~травня 2021\~року у\~справі №\~554/4300/16-ц,\~від 26\~травня 2021\~року у\~справі №\~204/2972/20,\~від 13\~жовтня 2021\~року у\~справі №\~209/3046/20,\~від 01\~червня 2022\~року у\~справі №\~175/35/16-ц, від 12.12.2024 у справі № 298/825/15-ц, від 15.01.2025 № 753/16762/15-ц. Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до положень ст.525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. Згідно з ч. 1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пункт 2 Договору поруки від 30.04.2008 року чітко встановлює солідарну відповідальність поручителя за всіма зобов`язаннями позичальника. У зв`язку з тим, що відповідачі свої зобов`язання за умовами Договору 2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року належним чином не виконували з боку АТ «СЕНС БАНК» було направлено вимоги на адресу проживання відповідачів, зазначену в кредитному договорі, за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено письмову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань на погашення заборгованості у сумі 27651,53 дол. США (а.с. 15). Суд враховує, що відповідачкою [PERSON] здійснювались грошові внески за кредитним договором №2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року, а саме: внесок на суму 200 доларів США (еквівалент 8147,02 грн) (квитанція до платіжної інструкції №1026626 від 18.10.2024 року); внесок на суму 12 500,00 грн (квитанція до платіжної інструкції №1026944 від 18.10.2024 року); внесок на суму 300 доларів США (еквівалент 12 418,62 грн) (квитанція до платіжної інструкції №999558 від 05.11.2024 року); внесок на суму 500 доларів США (еквівалент 20 722,30 грн) (квитанція до платіжної інструкції №877470 від 09.12.2024 року); внесок на суму 300 доларів США (еквівалент 12 668,91 грн) (квитанція до платіжної інструкції №765391 від 08.01.2025 року); внесок на суму 300 доларів США (еквівалент 12 578,82 грн) (квитанція до платіжної інструкції №625351 від 30.01.2025 року); внесок на суму 500 доларів США (еквівалент 20 814,95 грн) (квитанція до платіжної інструкції №585542 від 17.02.2025 року); внесок на суму 500 доларів США (еквівалент 20 754,90 грн) (квитанція до платіжної інструкції №612764 від 17.03.2025 року); внесок на суму 300 доларів США (еквівалент 12 445,89 грн) (квитанція до платіжної інструкції №825794 від 28.03.2025 року); внесок на суму 300 доларів США (еквівалент 12 506,70 грн) (квитанція до платіжної інструкції №681784 від 25.04.2025 року). Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~у справі\~№127/23910/14-ц\~від 23.12.2020\~р.:\~«Часткова сплата\~боржником або\~з його\~згоди іншою\~особою основного\~боргу та/або\~сум санкцій\~є тією\~дією,\~яка свідчить\~про визнання\~ним боргу». Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі пред`явлення вимоги до позичальника право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється (п.п.54,91 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, позивач має довести наявність заборгованості станом на момент пред`явлення позову, а нараховані після цієї дати проценти можуть бути предметом окремого звернення до суду або враховуватися під час виконання рішення. У постанові від 11.09.2024 у справі №500/5194/16-ц Верховний Суд виснував, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума у гривнях визначається за курсом валюти на день платежу, що при наявності спору вирішується на день виконання рішення суду. Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2024 року у справі №559/1622/19 зазначив, що у разі, якщо кредитний договір передбачає загальну черговість погашення (наприклад, сплата нарахованих процентів у першу чергу, далі основної суми боргу), але не містить чіткого механізму розподілу платежів з урахуванням прострочення або порушення графіка платежів, суд не має повноважень самостійно змінювати чи встановлювати такий порядок без згоди сторін. У такому разі допустимим доказом є розрахунок, наданий стороною позивача, за умови, що він не був спростований відповідачем. Суд враховує, що укладений між сторонами Договір містить положення щодо черговості зарахування платежів, відповідно до якого сплата заборгованості здійснюється в такій послідовності: у першу чергу за нарахованими процентами, у другу чергу за тілом кредиту тощо. Водночас, зазначений порядок є загальним і не містить конкретного алгоритму чи формули перерахунку заборгованості у випадку порушення строків виконання зобов`язань, часткової сплати або здійснення платежів з простроченням. Суд звертає увагу, що у зв`язку з відсутністю у договорі чітко визначеного механізму розрахунку заборгованості з урахуванням прострочення виконання зобов`язань, змін валютного курсу, капіталізації процентів або зміни графіка платежів, самостійне визначення судом суми заборгованості без ризику виходу за межі наданих сторонами доказів є неможливим, що суперечить принципу змагальності сторін і засадам правової визначеності. Враховуючи викладене, суд визнає наданий позивачем розрахунок належним та допустимим доказом і доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. Таким чином, суд не здійснює уточнений перерахунок загальної суми заборгованості на підставі внесених стороною відповідачів сум після постановлення ухвали про прийняття заяви про зменшення позовних вимог (ухвала від 20.03.2025 року), зокрема: 500 доларів США (квитанція №612764 від 17.03.2025 року), 300 доларів США (квитанція №825794 від 28.03.2025 року); 300 доларів США (квитанція №681784 від 25.04.2025 року, оскільки сторонами не подано альтернативного розрахунку; не заявлено клопотань про витребування оновленого розрахунку; квитанції не містять даних про вид платежу (відсотки чи тіло кредиту), а мають лише загальне призначення «для сплати заборгованості за кредитним договором №2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року», що унеможливлює їх коректне врахування при розрахунку остаточної суми до стягнення. Разом з тим, це не позбавляє відповідачів права подати відповідні квитанції для врахування здійснених платежів під час виконання судового рішення у порядку, встановленому законом, оскільки відповідач не обмежується у праві подати належні докази такої сплати державному виконавцю. На час розгляду справи відповідачами не надано доказів, які б свідчили про повне погашення заборгованості або про причини несвоєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із викладеним, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за кредитним договором №2001/0408/71-012 від 30.04.2008 року у сумі 27 502,21 доларів США, що складається з: 25 243,03 доларів США заборгованість за кредитом, 2 259,18 доларів США заборгованість за відсотками. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Водночас, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею\~193, частиною четвертою статті\~524 ЦК України,\~Законом України від 16 квітня 1991 року №959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Законом України «Про валюту і валютні операції», а також Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»\~(далі - Декрет №15-93) (був чинний на момент укладання договору позики),\~Законом України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»\~(був чинний на момент укладання договору позики). Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому, з огляду на положення ч. 1\~ст. 1046, ч. 1\~ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18), №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 12-13гс19, для визначення розміру судового збору за позовом, ціна якого визначена в іноземній валюті, застосовується офіційний курс іноземної валюти до гривні, встановлений Національним банком України на день подання позову до суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 910/6506/20, де зазначено, що для обчислення судового збору у справах з ціною позову в іноземній валюті застосовується курс валюти, встановлений Національним банком України на дату подання позовної заяви. Ціна позову на момент подання позову 11.10.2024 складала 27?651,53 доларів США, що за довідковим курсом Національного банку України на момент подання позову (Офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату 11.10.2024: 1 долар США = 41,2072 грн) дорівнює 1 139 442,13 грн. Оскільки ціна позову становила 27?651,53 доларів США, то 1,5% від ціни позову становить 17 091,63 грн. Згідно з меморіальним ордером № 1678719 від 01.10.2024 року фактично, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 17074,71 грн, що відрізняється від обчисленої на 16,92 грн. З урахуванням судової практики, така незначна різниця у межах технічного округлення та похибки при конвертації валюти не впливає на належність сплати судового збору, а тому вважається сплаченою у повному обсязі, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 910/16939/20. Під час розгляду справи ціна позову була зменшена та уточнена на суму 27?153,20 дол. США, що за курсом НБУ на 11.10.2024 становить - 1?118?907,34 грн. Належний розмір судового збору з урахуванням зменшеної ціни позову становить 1?118?907,34 ? 1.5 %= 16?783,61 грн. Оскільки позивач фактично сплатив 17?074,71 грн, надміру сплачена сума становить 291,10 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно ст.ст. 141, 142 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з кожного відповідача у рівних частках. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 16?793,04 грн по 8?396,52 грн з кожного відповідача. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» та статті 264 ЦПК України надміру сплачена сума у розмірі 291,10 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved